Справа № 456/5604/24
Провадження № 1-кп/456/193/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000798 від 05.08.2024, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верчани Стрийського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 04.08.2024 близько 21:40, проявивши злочинну недбалість, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним неподалік будинку № 21 по вул. Володимира Великого в с. Станків Стрийського району Львівської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, на дорозі без причин технічного характеру не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини дороги, внаслідок чого відбулося перекидання транспортного засобу в кювет.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала численні переломи (розтрощення) нижньої щелепи, перелом передньої стінки лівого зовнішнього слухового ходу, перелом 5, 6, 7 ребер ліворуч, які відповідно до п. 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень є середньої тяжкості тілесним ушкодженням, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 водієм вказаного автомобіля ОСОБА_4 , а саме: п. 2.1 «а» (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії); п. 2.3 «б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі); п. 2.9 «а» (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції); п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), і вказані порушення ОСОБА_4 вимог ПДР України є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

16.05.2025 між обвинуваченим та потерпілою укладена угода про примирення у кримінальному провадженні № 0000798 від 05.08.2024 відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , просив затвердити угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_6 .

Відповідно до змісту вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286-1 КК України. У вказаній угоді сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Шкода потерпілій повністю відшкодована, про що свідчить розписка потерпілої ОСОБА_7 про відсутність у неї претензій до ОСОБА_4 .

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме: для обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку відповідно до положень ст. 394 та 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Для потерпілої ОСОБА_6 обмеження права оскарження вироку відповідно до ст. 394 та 424 КПК України з позбавленням права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5 ст. 474, ст. 473 КПК України, які були роз`яснені йому судом під час судового засідання.

Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 погодився в повному обсязі з обставинами кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою та обвинуваченим, та призначити узгоджену ними міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. В судовому засіданні 16.05.2025 зазначила, що цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, яку укладено добровільно, без жодного примусу чи тиску.

На підставі пояснень потерпілої та обвинуваченого суд установив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в затвердженні угоди про примирення від 16.05.2025, укладеної між потерпілою та обвинуваченим.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в сторін угоди повне розуміння ними процесуальних прав, добровільності укладення та відсутності обставин, які примусили їх укласти угоду, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час перевірки угоди встановлено її відповідність вимогам КПК України, що закріплені в ст. 471 цього Кодексу, можливість виконання обвинуваченим узятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено; обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, добровільне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Так, згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, суд, враховуючи дані про особу винного, який повністю визнав свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що вказує на те, що він не є особою, небезпечною для суспільства, позитивно характеризується за місцем проживання, підтвердженням чого є характеристика, видана виконавчим комітетом Моршинської міської ради, на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, підтвердженням чого є довідки ВП «Лікарня інтенсивного лікування» КНП «ТМО «СМОЛ», наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щире каяття, зокрема, останній повністю усвідомив наслідки свого діяння, настання яких не бажав, зробив для себе відповідні висновки, повністю відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, думку потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченого. Вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ствердив про фінансову можливість сплати штрафу в разі призначення даного виду покарання.

З огляду на викладене, дані обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого та, виходячи із положень ст. 50, 65 КК України, дають підстави дійти висновку щодо можливості і, на думку суду, необхідності застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Суд вважає, що саме таке покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Саме таке покарання, на переконання суду, цілком відповідає тяжкості, обставинам вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також відповідає цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Шкода потерпілій повністю відшкодована.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на суму 7572,80 грн, які на підставі ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 473, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення від 16 травня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000798 від 05.08.2024, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 7572,80 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві грн 80 коп.) грн на користь держави.

Скасувати арешт автомобіля марки «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2024.

Речові докази : автомобіль марки «ВАЗ 21093», р.н. НОМЕР_1 , переданий на зберігання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, повернути власнику ОСОБА_8 .

Роз`яснити ОСОБА_4 його обов`язок виконання умов угоди про примирення від 16.05.2025 та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1