Провадження № 1-кп/761/3583/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

провівши підготовче судове засідання в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 16.06.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Голубівка Луганської області, громадянина України, який здобув вищу освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва 24 червня 2025 року надійшло кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 16.06.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року вказане провадження призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вказавши, що дане кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва. Крім того, заявив письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Так, у своєму клопотанні прокурор вказує, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 років до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, та його невідворотність у разі визнання його судом винуватим, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також встановлено що обвинувачений має зв`язки із представниками спеціальних служб рф, які беруть участь у збройній агресії проти України, є обізнаним з формами та методами роботи правоохоронних органів, методами конспірації та може їх використовувати з метою уникнення кримінальної відповідальності, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Злочинна діяльність ОСОБА_4 була спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України, а тому перебуваючи на волі, він може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки був затриманий правоохоронними органами та не виконав усі завдання співробітника спецслужб рф. Крім того, враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та з огляду на характеризуючи дані обвинуваченого, прокурор переконаний, що наявний ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень, зокрема, пов`язаних із наданням представникам рф допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Таким чином, вказує у клопотанні прокурор, застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, які зменшилися, однак продовжують існувати, а відтак, існує необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду. Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження строку дії раніше застосованого до підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою категорично заперечував з огляду на недоведеність прокурором існування ризикв, а також враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, його вік, наявність міцних соціальних зав`язків та місця проживання. Відтак, клопотання прокурора вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказавши на відсутність ризиків, на які посилається прокурор у своєму клопотанні. Запевнив, що ніколи не мав наміру переховуватися від слідства та суду. Крім того, зауважив, що у нього є травма спини, раніше була встановлена інвалідність, але він відмовився від неї, а українські суди відмовляються йому у призначенні пенсії. Щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечував.

Вислухавши думки сторін судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до такого висновку.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33, 615 КПК України підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 16.06.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

В судове засідання необхідно викликати наступних осіб: прокурора, захисника та обвинуваченого.

Разом з тим, судом враховується те, що обвинуваченому інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, максимальне покарання за яке, у разі доведеності вини обвинувачених, може бути призначене у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Враховуючи те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва після введення воєнного стану, судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні слід здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 , згідно з положеннями ч. 1 ст. 184 КПК України звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

У свою чергу, суд, проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, обставин кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання у виді позбавлення на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке загрожує останньому у разі визнання його судом винуватим, та усвідомлення ним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризику переховуватись від суду, незаконно впливати на експертів у цьому кримінальному провадженні, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому останній обвинувачується.

Так, суд враховує той факт, що стадія дослідження доказів, зокрема, наявних у матеріалах досудового розслідування зібраних слідством висновків експертів, не настала, існує висока ймовірність настання ризику вчинення незаконного тиску на останніх.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 на які послався прокурор у своєму клопотанні, обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та чи переважають характеризуючі дані щодо обвинуваченого ці ризики, суд враховує, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи наявні ризики, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 як захід процесуального примусу, є виправданим.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи громадянином України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, вчинив державну зраду у формі - наданні представникам іноземної держави - Російської Федерації, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

З огляду на наведене, висунення ОСОБА_4 обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, фактичні обставини, за яких йому інкримінуються вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, у сукупності свідчать про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У той же час, суд звертає увагу, що у ході судового розгляду стороною захисту не надано жодних відомостей, які б обґрунтовували можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, котрі були б достатнім запобіжником для виконання останнім покладених на нього судом обов`язків. Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище тверджень, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можна буде запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого з метою дотримання розумних строків розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор у своєму клопотанні, запобігти яким можливо лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак про достатність підстав для задоволення клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У той же час, об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах тримання під вартою - відсутні.

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, в силу ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вказані вище обставини обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України слід визначити строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до 25 серпня 2025 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 182, 183, 194, 196, 197, 314, 315, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000720 від 16.06.2025, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, на 11 год. 00 хв. 07 липня 2025 року, про що повідомити зацікавлених осіб.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисника, обвинуваченого.

Судовий розгляд здійснювати судом колегіально.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 серпня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником в частині вирішення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 27 червня 2025 року о 15 год. 45 хв.

Судді