Справа № 370/1001/24
Провадження №1-кп/369/1176/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Макарів Київської області, учня Колонщинського ліцею, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця смт. Макарів Київської області, учня Макарівського ліцею №1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,

установив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2025 року обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, починаючи з 08 липня 2025 року до 05 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо кожного з обвинувачених, прокурор зазначила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Вважає, що існують ризики того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні не є можливим.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник просив змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на відсутність доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_10 , його законний представник ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_8 заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник просив змінити запобіжний захід ОСОБА_10 на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на відсутність доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у своєму клопотанні.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. З урахуванням пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеними існування ризиків, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення відповідальності, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у випадку визнання їх винуватими у інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд дійшов висновку, що застосування до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не може забезпечити їх належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Доводи сторони захисту, що у обвинувачених наявні міцні соціальні зв`язки, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки суд виходить також у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особами, до яких не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України та не визначає обвинуваченим розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 03 вересня 2025 року до 01 листопада 2025 року включно, без альтернативи внесення застави.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 376, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 03 вересня 2025 року до 01 листопада 2025 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 03 вересня 2025 року до 01 листопада 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3