УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000337 від 05.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000337 від 05.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 05.03.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 09.04.2025, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту, з метою власного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав та почав зберігати: особливо небезпечну психотропну речовину - 4 MMC, обіг якого заборонено, особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якого заборонено, особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, обіг якого заборонено та особливо небезпечну психотропну речовину МДА, обіг якого заборонено, без мети збуту, з метою власного вживання.

24.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків слідство вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, беручи до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, про те не має постійного місця роботи, тобто джерела отримання прибутку, що свідчить про наявність ризику того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. З метою запобігання цього ризику виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього додаткових обов`язків, що є найбільш м`яким запобіжним заходом. На думку органу досудового розслідування вказаний запобіжний захід із покладенням на підозрюваного додаткових обов`язків, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити новий злочин.

Прокурор в судовому засіданні, клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, з`ясувавши у судовому засіданні думку прокурора, захисника та підозрюваного, та з огляду на дійсність передумов, регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, дослідивши долучені до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку вимоги ч. 2 ст. 132 КПК України заявником дотримані, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин, вказаних стороною обвинувачення як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний:

- встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1-2 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу;

- оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 3-11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як вбачається із змісту клопотання та доданих матеріалів, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому дій, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про те, що дана особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, необхідність застосування особистого зобов`язання слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні вагомі докази, які дають підстави для обґрунтованої підозри особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, останній може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що у даному конкретному випадку ризики є обґрунтованими, належним чином умотивовані прокурором, підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Дані визначені п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними. Було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення фактів наявності у провадженні обставин, визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язує підозрюваного: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та номеру телефону, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідчий суддя вважає покладення на підозрюваного обов`язків, регламентованих ст. 194 КПК України є пропорційним, помірним, та таким, що не становитиме надмірного тягаря для підозрюваного, у зв`язку з чим, не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного підлягає частковому задоволенню, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.06.2025. Проте, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування обов`язку щодо необхідності докласти зусиль підозрюваним до пошуку роботи, з огляду на те, що ОСОБА_5 є діючою фізичною особою-підприємцем.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.1-2, 7, 131, 132, 176-179, 193,194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та номеру телефону.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти в межах досудового розслідування на строк до 23 червня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчих, що входять до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: