УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2025 р. с-ще Тиврів 145/331/25

1-кс/145/217/2025

Слідчий суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна в якому вказує, що СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000071 від 09.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

08.03.2025 слідчим слідчого відділення ОСОБА_4 , під час огляду місця події та території ДП "Тиврівський агроліс", неподалік с-ща Тиврів Тиврівської ТГ Вінницького району Вінницької області, вилучено належні йому бензопилу «STHIL MS180» та трактор Т-25 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, які поміщено спецмайданчик СПД № 1 ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

12.03.2025 ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області у справі 145/331/25, провадження №1-кс/145/137/2025, в рамках вищевказаного кримінального провадження накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме бензопилу «STHIL MS180» та трактор Т-25 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, після чого бензопилу «STHIL MS180» поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: вул. Вінницьке шосе, 3, м.Гнівань Вінницького району Вінницької області, а трактор Т-25, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом - передано йому на відповідальне зберігання з забороною відчуження.

31.03.2025 постановою слідчого ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - ОСОБА_4 , кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000071 від 09.03.2025 року закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Питання про скасування арешту майна слідчий не вирішив.

Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.03.2025 у справі 145/331/25, провадження №1-кс/145/137/2025, на бензопилу «STHIL MS180» та трактор Т-25, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, при цьому був належним чином повідомлений. Заяв про відкладення розгляду клопотання від нього не надходило.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, заперечень щодо задоволення клопотання немає.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки відповідно до норм ч. 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно припинила свою дію після закриття кримінального провадження у встановленому законом порядку.

Враховуючи стислі строки розгляду даної категорії справ, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності сторін, які належним чином повідомлялись про день, час та місце розгляду справи.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області у справі 145/331/25 (провадження №1-кс/145/137/2025) від 12.03.2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме бензопилу "STHIL MS180", яку було поміщено до поліетиленового пакету, упаковано та скріплено підписами понятих та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області; на трактор "Т-25", д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, власником яких є ОСОБА_3 , заборонивши відчуження та передавши їх на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , які 08.03.2025 вилучені під час огляду місця події та поміщені на спецмайданчик СПД № 1 ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (а.с.38-42).

31.03.2025 постановою слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000071 від 09.03.2025 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України (а.с.43-45).

Вказана постанова не скасована.

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог клопотання судом враховується наступне.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у статті 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

У той же час, ВП ВС у постанові від 30.06.2020 при розгляді справи №727/2878/19 сформувала правовий висновок наступного змісту: «На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Проте, за приписами ч. 4 ст. 132 КПК України, якою доповнено статтю 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» №2810-IX від 01.12.2022 (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» «наступний закон скасовує попередній». Отже, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). У Рішенні від 18.06.2020 № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Отже, висновки Великої Палати Верховного суду, висловлені у постанові від 30.06.2022 при розгляді справи №727/2878/19 не можуть бути застосовані, оскільки 29.12.2022 внесено зміни до статті 132 КПК України та закріплено інше правове регулювання правовідносин, пов`язаних зі скасування арешту майна у закритому кримінальному провадженні, а саме, з поміж іншого, передбачено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі ухвала про накладення арешту на майно, припиняє свою дію після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У той же час, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 15.04.2024 по справі №554/2506/22 дійшла наступних висновків:

«Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна».

Отже, оскільки постановою слідчого СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 31.03.2025 закрито кримінальне провадження №0000071 від 09.03.2025, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а відтак, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду та ч. 4 ст. 132 КПК України, ухвала слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області у справі 145/331/25 (провадження №1-кс/145/137/2025) від 12.03.20254, якою накладено арешт на майно у цьому кримінальному провадженні припинила свою дію.

Отже, розгляд цього клопотання на даний час не відноситься до повноважень слідчого судді, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000071 від 09.03.2025 завершене.

З урахуванням наведеного клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 98, 132, 170, 173, 174, 309, 372 КПК України,слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області у справі 145/331/25 від 12 березня 2025 року (провадження №1-кс/145/137/2025) на тимчасово вилучене майно, а саме:

на бензопилу "STHIL MS180", яку було поміщено до поліетиленового пакету, упаковано та скріплено підписами понятих та поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області;

на трактор "Т-25", д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом, власником яких є ОСОБА_3 , заборонивши відчуження та передавши їх на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , які 08.03.2025 були вилучені під час огляду місця події - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1