Справа №487/2296/25
Провадження №1-кп/487/495/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, не працевлаштованого, маючого середню освіту, раніше не судимого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 00000076 від 16.03.2025 за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2025 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00000076 від 16.03.2025 за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 296 КК України.

Судом встановлено, що 15.03.2025 близько о 09.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані неосудності, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та не маючи можливості керувати своїми діями, наніс удари правою та лівою рукою в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 , внаслідок чого вона впала на ліжко в положенні на спині та вдарилась об бильця ліжка потиличною ділянкою. Надалі, під час спроби встати, ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_5 удар в область задньої поверхні грудної клітини, після чого тримав обома руками за плечі при цьому сильно стискаючи.

В результаті суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні пошкодження у вигляді забою потиличної ділянки голови зліва, надбрівної ділянки зліва з переходом на ліву скроневу ділянку, спинки носу, синців в лівій та правій параорбітальних ділянках переважно на ніжних повіках, на зовнішніх поверхнях лівого та правого плеча, по задній поверхні грудної клітки зліва, в правій здухвинній ділянці та нижній третині правого стегна, які могли утворитися від не менш ніж 11 ударних дій тупими твердими предметами та по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 16.03.2025 приблизно о 09.00 год., ОСОБА_4 на власному автомобілі марки ВАЗ 2107 з д/н НОМЕР_1 , приїхав та зупинився посеред вул. Сінна та Євгена Єщенка навпроти буд. №13 по вул. Євгена Єщенка в м.Миколаєві. Перебуваючи на вказаному перехресті вулиць, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось зухвалістю та винятковим цинізмом, не усвідомлюючи значення своїх дій та не маючи змоги керувати ними, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, моральності та добропристойності, почав чіплятися до прохожих людей, висловлюючись в їх адресу нецензурною лайкою.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи хуліганські дії, перебуваючи в стані, обумовленому психічним захворюванням, не усвідомлюючи значення своїх дій та не маючи змоги керувати ними, заліз на кришу власного автомобіля та приспустивши штани, почав демонструвати свій статевий орган стороннім людям, які звертали на нього увагу та оминали його, а також кричати нецензурну лайку, чим лякав останніх. Після чого, побачивши проїжджаючий повз трамвай №6, вибіг на трамвайні колії, чим зупинив рух транспортного засобу та заліз на причіпний пристрій трамваю. Надалі ОСОБА_4 зліз з трамваю та сівши до власного автомобіля, поїхав у невідомому напрямку на великій швидкості, покинувши місце скоєння хуліганських дій.

Хуліганські дії ОСОБА_4 не припинялись протягом приблизно однієї години, носили виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, винятковим цинізмом, порушували суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, безпечний громадський порядок.

Таким чином, ОСОБА_4 , страждаючи психічними розладами і розладами поведінки в наслідок комбінованого вживання декількох наркотичних засобів та використання інших психоактивних речовин, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, та суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.1 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Потерпіла ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що зранку 15.03.2025, перебуваючи у нетверезому стані, дійсно наніс удари своїй матері ОСОБА_5 16.03.2025 пересувався на власному транспорті, однак не пам`ятає як. Не заперечував, що міг вчиняти хуліганські дії. У вчиненому розкаюється.

На підтвердження вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечних діянь судом допитано потерпілу ОСОБА_5 , яка пояснила, що ОСОБА_4 є її сином. На протязі тривалого часу він вживає наркотичні речовини. Зранку 15.03.2025 близько о 09.00 год. наніс їй тілесні ушкодження в області обличчя та тулуба, на прохання зупинитись не реагував, після чого пішов з квартири. Претензій до ОСОБА_4 не має. Просить задовольнити клопотання прокурора, та направити ОСОБА_4 на примусове лікування.

Крім того, вчинення ОСОБА_4 вказаних суспільно небезпечних діянь, окрім його власних показань та пояснень потерпілого, підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

- Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.03.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 просить вжити заходи до свого сина ОСОБА_4 , який 15.03.2025 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді ссадин та забоїв на обличчі та тулубі;

- Висновком експерта № 188 від 21.03.2025, яким встановлено, що у ОСОБА_5 мають місце тілесні пошкодження у вигляді забою потиличної ділянки голови зліва, надбрівної ділянки зліва з переходом на ліву скроневу ділянку, спинки носу, синців в лівій та правій параорбітальних ділянках переважно на нижніх повіках, на зовнішніх поверхнях лівого та правого плеча, по задній поверхні грудної клітки зліва, в правій здухвинній ділянці та нижній третині правого стегна. Дані тілесні пошкодження могли утворитись від не менш ніж 11 ударних дій тупими твердими предметами, з давністю утворення біля 2 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Будь-яких судово-медичних даних про характеристику травмуючого предмету не мається. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з приданням тілу прискорення так і без нього виключається.

- Протоколом огляду месенджеру " Telegram" від 19.03.2025, яким підтверджується факт вчинення ОСОБА_4 16.03.2025 о 14.56 год. хуліганських дій, які мали місце на перетині вул. Сіна та Євгена Єщенка в м.Миколаєві .

- Висновком судово-психіатричного експерта № 82 від 26.03.2025 встановлено, що ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та страждає на даний час психічними розладами і розладами поведінки в наслідок комбінованого вживання декількох наркотичних засобів та використання інших психоактивних речовин. Синдром залежності. Переважно поліморфний психотичний розлад ( F 19.53). За своїм психічним станом ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, не міг та не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічний перебіг наявних у підекспертного ОСОБА_4 психічних розладів з психомоторним збудженням, розладами мислення, маревними ідеями відношення, величчі, зі схильністю до психопатоподібної поведінки, відсутність критики до свого психічного стану та поведінки, нестійкість соціально-позитивних життєвих установок, відсутності установки на необхідність відвідування лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, прийому підтримуючої терапії, суспільну небезпеку по відношенню до оточуючих та матері, він потребує поміщення до спеціалізованого лікувального закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також з метою запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь. В зв`язку з чим йому може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру - надання стаціонарної психіатричної допомоги - тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125 КК України, ч.1 ст. 296 КК України у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення кримінальних правопорушень.

Частино 2 статті 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Як передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Статтею 93 КК України встановлено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 КК України ОСОБА_4 не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч.1 ст. 296 КК України, перебував у стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України №397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Таким чином, враховуючи викладене, заслухавши думки учасників процесу, безпосередньо, повно та об`єктивно дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Керуючись ст. ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513, 516, 369-372, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечних діяння, передбачених ч.1 ст.125 КК України, ч.1 ст. 296 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1