Провадження №1-в/127/268/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 фактично відбув дві третини призначеного йому покарання, за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 своє клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Крім того, наголосила на тому, що засуджений має ряд захворювань, які обтяжують відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання захисника засудженого відсутні, тому просив суд відмовити у його задоволенні.

Представник державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_6 22.05.2023 засуджений вироком Бершадського районного суду Вінницької області за частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 297 Кримінального кодексу України (далі КК), з урахуванням приписів частини першої статті 70 КК до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Разом з тим, частиною другою статті 81 КК регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 21.05.2025 відбув дві третини призначеного йому покарання.

З наданої суду характеристики на засудженого випливає, що ОСОБА_6 за період відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, шість разів заохочувався адміністрацією установи. Крім того, з особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_6 відвідує заходи виховного та режимно-профілактичного характеру, однак не завжди робить належні для себе висновки. Засуджений бере участь у реалізації програми диференційованого-виховного впливу «Підготовка до звільнення», проте активної участі у її реалізації не приймає, до підвищення наявних навичок не прагне.

Також у судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_6 працевлаштований в установі відбування покарань лише з січня 2025 року.

Окрім того, з особової справи засудженого випливає, що рішенням комісії установи від 03.06.2025 засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, як особі, яка не довела свого виправлення. Докази, які б свідчили про суттєву зміну умов, які стали підставою для звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого, суду не надані.

Приписами частини другої статті 50 КК регламентовано, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому в задоволенні клопотання його захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 371, 537 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 22.05.2023 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: