Номер провадження: 11-сс/813/1110/25
Справа № 521/6862/25 1-кс/521/1718/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.05.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 26.04.2025 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.05.2025, відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 26.04.2025 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням заявник представник заявника ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що заява про вчинення злочину містить всі необхідні відомості передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, а тому відомості викладені у заяві підлягають внесенню в ЄРДР.

Просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника, який підтримав доводи апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року №298).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

При розгляді скарги на бездіяльність слідчого з приводу невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя має перевірити чи містить заява (повідомлення) достатні відомості про кримінальне правопорушення та чи можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, що буде достатньою гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Проте, розглядаючи скаргу представника ОСОБА_6 слідчий суддя належним чином не перевірив зміст як скарги стосовно доводів заявників, так і змісту заяви про вчинений злочин, копія якої надана до скарги, а тому прийняв рішення, яке є необґрунтованим.

Із матеріалів судової справи вбачається, що 26.04.2025 ОСОБА_7 звернувся до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. Вказана заява була прийнята та зареєстрована посадовими особами органу поліції, що підтверджується талоном повідомленням єдиного обліку №14066 від 26.04.2025.

Зі змісту заяви ОСОБА_7 від 26.04.2025, вбачається, що заявник навів обставини, що можуть свідчити про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення із зазначенням часу вчинення таких дій, в чому вони полягають та які наслідки потягнули, попередню правову кваліфікацію.

Таким чином у поданій заяві наведена інформація про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, тобто є мінімально достатньою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку їх перевірки під час досудового розслідування, тому не можна погодитися із твердженням слідчого про те, що заява не містить достатніх об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Натомість апеляційний суд звертає увагу, що з`ясування наявності або відсутності сукупності юридичних ознак в діях службової особи є задачею досудового розслідування.

При цьому на стадії вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР перевіряється заява лише на предмет зазначення достатніх даних, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінально караного діяння.

Апеляційний суд вважає, що зміст заяви ОСОБА_7 відповідає зазначеному вище критерію, оскільки містить достатній об`єм належних відомостей для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 26.04.2025.

Керуючись положеннями ч.6 ст.9, ст.ст. 303-309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.05.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 26.04.2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 26.04.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4