Провадження №: 1-кп/755/120/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконферензв`язку клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0000103, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2022 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 3611, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених - адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 ,

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження №0000103 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190. ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313. ч. 4 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4.ст. 190. ч. 2 ст. 255. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 284. З ст. 307 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361. ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч.4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361 КК України; ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України.

В межах кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом, згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2025 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком на 2 (два) місяці.

Ухвалами від 06.05.2025 та27.06.2025 строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжувався на строк на два місяці, та діє до 27.08.2025 включно.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурором в судовому засіданні були подані письмові клопотання щодо продовження обвинуваченим, кожному окремо, застосованого до них запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину та обвинувачені розуміють, що їм загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі; обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, особисті даних яких їм відомі, а також дані потенційних свідків та потерпілих, які на теперішній час не встановлені; перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки всіх спільників ще не встановлено, тобто, обвинувачені можуть допомогти їм уникнути кримінальної відповідальності, також, на теперішній час не встановлено всі місця інших можливих співучасників вчинення злочинів; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти правопорушення у якому їх обвинувачують. Кожен з вказаних ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження. Більш м`які запобіжні заходи застосувати не можливо, оскільки відсутня особлива довіра до обвинувачених, враховуючи тяжкість, обставини злочинів та їх особи. Крім того, на адресу слідчого відділу в ході досудового розслідування не надходили письмові звернення від осіб, які б могли поручитися за обвинувачених.

Прокурор в ході судового розгляду внесені клопотання підтримав, наполягав на їх задоволенні, з підстав, викладених в них.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, вважав, що прокурором не підтверджено наявність ризиків, клопотання не обґрунтоване.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого адвоката, зазначив, що він дотримується покладених обов`язків, змін не було.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання, вважала його необґрунтованим та недоведеним, ризики прокурором не конкретизовані, вказано лише сухі факти, у зв`язку з чим просила відмовити або застосувати особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши подані прокурором клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень Глави 18 КПК, яка визначає порядок вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу, на стадії досудового розслідування встановленню підлягає низка чинників: чи є підозра обґрунтованою; чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

В той же час, Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності подальшого застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Так, в ході обговорення питання доцільності продовження строків дії застосовуваних до обвинувачених запобіжних заходів у виді домашнього арешту, відповідно встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_22 , 2018 року народження та доньку ОСОБА_23 , 2014 року народження. Має орендоване у місті Києві житло.

Обвинувачений ОСОБА_5 також раніше судимий не був, має доньку ОСОБА_24 , 2014 року народження, перебуває в шлюбі. За Договором оренди квартири від 19.12.2024 року, укладеного між ОСОБА_25 та ОСОБА_5 , останній отримує у тимчасове платне користування квартиру за адресою - АДРЕСА_4 , строком до 19.12.2025 року.

Вказані обставини на дату розгляду клопотання прокурора не змінились, що підтвердили обвинувачені в судовому засіданні.

Вирішуючи питання продовження строку дії запобіжних заходів щодо кожного із обвинувачених окремо, враховуючи думки сторони обвинувачення та захисту, судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у разі доведення їх винуватості, оскільки вони обвинувачуються у ряді особливо тяжких кримінальних правопорушень, та усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави дійти висновку про існування ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у разі доведення їх вини.

Крім того, суд враховує, що серед кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченим, є такі, що пов`язані із обігом наркотичних засобів та, зокрема, їх розповсюдженням, тобто мають підвищену суспільну небезпеку.

Враховується і те, що ряд злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зумовлені корисливим мотивом.

Окрім того, судом враховується те, що на розгляді в Шевченківському районному суді міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (cправа № 755/2008/21), а також на розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (справа 753/11849/19).

Оцінюючи ризики, що наявні у кримінальному провадженні та осіб обвинувачених, кожного окремо, суд виходить з наступного.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого обвинуваченим діяння, суд оцінює в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, його суспільну небезпечність, особу обвинувачених, суд вважає, що обвинувачені можуть переховуватись від суду з огляду на суворість покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винними, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, вік та стан здоров`я обвинувачених, їх репутацію, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, який полягає у забороні обвинуваченим у певний час доби без дозволу суду залишати житло з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, за вказаних обставин на даній стадії розгляду справи є необхідним та достатнім для запобіганню вказаним ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених.

Отже, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці.

Доказів про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання чи особистої поруки або ж застави, наразі суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді домашнього арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 181-183, 194, 331, 383 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. до 06 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, строком на 2 (два) місяці, тобто до 18 жовтня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти, строком на 2 (два) місяці, тобто до 18 жовтня 2025 року включно, на ОСОБА_4 , наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , у період доби з 22 год. до 06 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, строком на 2 (два) місяці, тобто до 18 жовтня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти, строком на 2 (два) місяці, тобто до 18 жовтня 2025 року включно, на ОСОБА_5 , наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1