Справа №: 630/780/25 Провадження №: 1-кс/630/505/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 28 березня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000040 від 25 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснює діяльність як фізична особа - підприємець, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

22 червня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000040, в якому досудове розслідування здійснює СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, було встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, розробив злочинну схему отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на посадових осіб ТСЦ МВС України № 6341, щодо надання адміністративних послуг, зокрема успішного складання громадянами України практичного іспиту з водіння.

Так, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, шляхом створення штучних умов для надання йому неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, у невстановлені в ході проведення досудового розслідування, місці, даті та часу, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_9 , дізнавшись про те, що остання бажає отримати посвідчення водія категорії «В», повідомив їй про те, що він є власником автошколи, в якій вона може отримати документи про успішне проходження курсу навчання із практичної підготовки до відповідного іспиту у ТСЦ ГСЦ МВС України, без її фактичної присутності під час навчання. У подальшому, ОСОБА_4 у якості інструктора з водіння буде провозити ОСОБА_9 по одному і тому самому маршруту, який у подальшому їй випаде на іспиті у ТСЦ ГСЦ МВС України.

При цьому, ОСОБА_4 зазначив ОСОБА_9 про те, що проходження навчання із практичної частини в автошколі без її фактичної присутності та отримання нею документів про успішне проходження курсу буде коштувати 6500 гривень, а успішне складання іспиту з адміністратором ТСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях буде коштувати 9000 гривень. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що скласти іспит з практичної частини без надання неправомірної винагороди працівникам ТСЦ ГУ МВС України фактично неможливо.

Таким чином ОСОБА_4 створив для ОСОБА_9 штучні умови, за яких остання була вимушена надати ОСОБА_4 неправомірну вигоду задля успішного складання практичного іспиту з водіння на категорію «В», а також створив в очах ОСОБА_9 впевненість у своїх діях, а саме реальності впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на прийняття відповідних рішень посадовими особами ТСЦ МВС України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 15 квітня 2025 року приблизно о 10-00 год., перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 32, зустрівся з ОСОБА_9 та отримав від неї грошові кошти у сумі 6500 гривень, в якості оплати за навчання в автомобільній школі для допуску до практичного іспиту, з метою отримання водійського посвідчення категорії «В».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_9 03 червня 2025 року приблизно о 15-00 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 32, з метою проходження практичного заняття з водіння, під час чого повідомив останній, що скласти іспит з практичної частини для отримання водійського посвідчення категорії «В» можливо лише після надання грошових коштів адміністратору, який буде приймати такий іспит. Також ОСОБА_4 зазначив, що під час складання іспиту він буде присутній в автомобілі разом з адміністратором, який буде приймати у неї іспит, та останній за грошові кошти, буде всіляко сприяти успішному складанню та може зробити вигляд про те, що не помітить деяких помилок.

Окрім цього, ОСОБА_4 зазначив, що серед наявних варіантів маршрутів для складання іспиту краще обрати маршрут № 5, по якому вони проїдуться, оскільки допускати багато помилок не можна через те, що всі дії в салоні авто будуть фіксуватись на камеру. Одразу після цього ОСОБА_4 на своєму телефоні написав цифру 10000, та показав її ОСОБА_9 , маючи при цьому на увазі суму неправомірної вигоди у розмірі 10000 гривень, частина з яких піде адміністратору ТСЦ ГСЦ МВС України, який буде приймати у неї залік із практичної частини (водіння).

У подальшому ОСОБА_4 в ході телефонної розмови з ОСОБА_9 повідомив їй, що б вона приїжджала до ТСЦ МВС України № 6341, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, де отримувала талон та займала чергу на практичний іспит.

Виконуючи попередні домовленості, 20 червня 2025 року ОСОБА_9 приїхала до ТСЦ МВС України № 6341, що розташований за адресою: м. Харків. вул. Шевченка, 26, де отримала талон та зайняла чергу на складання практичного іспиту. Дочекавшись своєї черги, ОСОБА_9 сіла до автомобілю навчального закладу Hyundai Accent, номерні знаки: НОМЕР_1 , який фактично на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , у салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебував у якості інструктора ОСОБА_4 , а позаду знаходився адміністратор ТСЦ МВС України № 6341 ОСОБА_10 , який приймав практичний іспит. Після початку складання іспиту, адміністратором ОСОБА_10 було озвучено, що практичний іспит з водіння буде проходити за маршрутом № 5, про який і повідомляв раніше ОСОБА_4 .

Разом з цим, під час руху по вказаному маршруту ОСОБА_4 , навчальний транспортний засіб якого оснащений додатковими педалями зчеплення, гальма та газу, які розташовані у підлозі переднього пасажира, допомагав ОСОБА_9 у керуванні автомобілем, з метою її успішного складання практичного іспиту. Після того, як ОСОБА_9 завершила рух маршрутом № 5, адміністратором ОСОБА_10 було повідомлено про її успішне складання практичного іспиту з водіння.

Одразу після чого, ОСОБА_4 приблизно о 16-40 год. 20 червня 2025 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на парковці, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 32 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, відчинив багажник транспортного засобу Hyundai Accent, номерні знаки: НОМЕР_1 , та наказав ОСОБА_9 за успішне складання заліку із практичної частини (водіння) покласти грошові кошти у сумі 10000 гривень у середину, що останньою на виконання вимоги ОСОБА_4 було зроблено.

Таким чином ОСОБА_4 вимагав, та в подальшому отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 10000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функції держави, а саме на службових осіб ТСЦ МВС України № 6341 щодо успішного складання практичного іспиту з водіння на категорію «В».

20 червня 2025 року о 16:43 год., безпосередньо після отримання неправомірної вигоди у сумі 10000 гривень, у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, затримано ОСОБА_4 , якого у подальшому письмово повідомлено про підозру у вчинені злочину.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, та що наявні ризики, передбачені в п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, з метою уникнення відповідальності за вчинене, а тим більше усвідомлюючи неможливість звільнення від відбування покарання осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні корупційного кримінального правопорушення; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; підозрюваний може незаконно впливати на свідка; підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечив проти клопотання слідчого і просив в його задоволенні відмовити та застосувати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Захисник пояснив, що сторона захисту наразі е оспорює повідомлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Але, на думку захисника, заявлені у клопотанні ризики не доведені належними доказами, оскільки твердження про їх існування не можуть ґрунтуватися лише на припущеннях, як і недостатньо лише стверджувати про можливість вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень. Захисник також зауважив, що в клопотанні слідчим не зазначено обґрунтування того, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть бути засновані до ОСОБА_4 . Для досягнення цілей кримінального провадження достатнім буде застосувати до підозрюваного нічний домашній арешт з застосуванням додаткового обмеження у вигляді заборони спілкуватися зі свідками та співробітниками ТСЦ МВС України № 6341. Також захисник повідомив, що підозрюваний має сім`ю дружину і малолітню доньку, його дружина являється інвалідом 2-ї групи, про яку підозрюваний підкупується. До того ж сам підозрюваний також має захворюванні, через які повинен постійно приймати ліки. Підозрюваний, маючи міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а тим більше в умовах воєнного стану ОСОБА_4 не має змоги виїхати за кордон. Також захисник просив взяти до уваги, що після затримання ОСОБА_4 в його автомобілі був проведений обшук та з нього вилучено 81000 грн, які являються сімейними заощадженнями, та які ОСОБА_4 зберігав, побоюючись втратити гроші уразі руйнації помешкання, в якому проживає його сім`я. Тому захисник просив уразі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити для ОСОБА_4 заставу у розмірі 40000 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання слідчого та просив не застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Він пояснив, що здійснює діяльність як ФОП та надає послуги з навчання практичному керуванню транспортними засобами, і транспортний засіб Hyundai Accent, номерні знаки: НОМЕР_1 , ним був придбаний для використання в роботі, та цьому автомобілі встановлено спеціальне обладнання для навчання майбутніх водіїв. Дівчина на ім`я ОСОБА_9 здавала іспит на водія саме на його автомобілі. Інші обставини, на яких ґрунтується повідомлена йому підозра, ОСОБА_4 коментувати поки що не бажає. Також ОСОБА_4 пояснив, що від своєї діяльності отримує дохід приблизно 40000 грн на місяць, проживає за зареєстрованою адресою з дружиною і донькою та старшим братом, з яким спільно володіє квартирою, в якій проживає. Його дружина отримала статус інваліда, бо у неї виникла онкологічна хвороба, яку вдалося подолати проведенням хірургічної операції. Він також навесні поточного року лікувався в стаціонарі та має приймати ліки на постійній основі для подолання проблем з артеріальним тиском.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 25 березня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З представленого слідчим витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні вбачається, що до реєстру за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 369-2 КК України були внесені відомості про те, що до Харківської окружної прокуратури надійшла заява гр. ОСОБА_11 про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_12 , який вимагає у неї неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Відповідно до постанови першого заступника керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області від 25 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000040 була утворена група процесуальних керівників з числа прокурорів Харківської окружної прокуратури Харківської області, старшим цієї групи призначений прокурор ОСОБА_3 .

Начальником СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 25 березня 2025 року здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 доручено слідчому ОСОБА_6 .

Отже клопотання подано уповноваженим слідчим за погодженням з уповноваженим прокурором.

20 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000040 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000040, а саме:

заявою ОСОБА_9 від 25 березня 2025 року, в якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який вимагає у нього неправомірну вигоду в сумі 9000,00 грн за вплив на службових осіб ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях за успішне складання іспитів з практичного водіння та отримання посвідчення водія категорії «В»;

протоколом допиту від 25 березня 2025 року в якості свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що восени 2024 року в ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях вона успішно склала теоретичний іспит та для отримання посвідчення водія категорії «В» їй необхідно було пройти навчання з водіння автомобіля в автошколі. Шукаючи автошколу, вона познайомилась з ОСОБА_4 , який повідомив, що у нього є автошкола, в якій вона може пройти курс навчання з підготовки до іспиту на водія ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях, і що пройти таке навчання вона зможе навіть не відвідуючи заняття. Також ОСОБА_4 пояснив їй, що надасть інструктора, який провозитиме її по тому маршруту, який їй випаде на іспиті в Сервісному центрі. Зі слів ОСОБА_4 , проходження навчання без фактичної явки на заняття буде коштувати їй 6500,00 грн, а успішне складання іспиту в ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях коштуватиме їй ще 9000,00 грн. При цьому ОСОБА_4 зауважив, що без надання неправомірної вигоди працівникам Сервісного центру скласти іспит буде фактично неможливо. Але він знайомий з адміністраторами ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях, які приймають іспити з водіння, та за умови передання грошових коштів вона зможе успішно скласти іспит;

протоколом допиту від 06 червня 2025 року в якості свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 15 квітня 2025 року вона зустрілася з ОСОБА_4 і передала йому 6500,00 грн в якості оплати за навчання в автошколі для допуску до складання іспиту на отримання посвідчення водія категорії «В». Також свідок ОСОБА_9 пояснила, що наступна зустріч з ОСОБА_4 у неї відбулась 03 червня 2026 року за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 32, і ОСОБА_4 повідомив їй, що скласти іспит для отримання посвідчення водія вона зможе лише після надання грошових коштів адміністратору, і що під час іспиту від адміністратор допомагатиме, аби вона не допустила помилок, бо процес складання іспиту фіксується на відеокамеру. Далі ОСОБА_4 показав їй, ОСОБА_9 , на своєму телефоні цифру 10000 і сказав, щоб вона в день складання іспиту зустрілася з ним раніше, аби вирішити усі справи. Вона, ОСОБА_9 , зрозуміла, що повинна буде передати 10000,00 грн за складання іспиту;

протоколом від 20 червня 2025 року огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр, в якому вказано, що свідку ОСОБА_9 були вручені грошові купюри номіналом по 1000 гривень в кількості 10 шт., які мають єдиний серійний номер АД 4447028;

протоколом від 20 червня 2025 року про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в якому вказано, що 20 червня 2025 року о 16-43 год. було затримано ОСОБА_4 як особу, яка одержала неправомірну вигоду в сумі 10000,00 грн за вплив на прийняття рішення посадовою особою ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях, уповноваженою на виконання функцій держави;

протоколом обшуку від 20 червня 2025 року, проведеного в період часу з 18-42 год. і до 19-39 год. в транспортному засобі Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1 , розташованому на паркові за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 32, в салоні якого були виявлені мобільний телефон, який належить ОСОБА_4 , а також грошові кошти в сумі 20000,00 грн купюрами по 1000 грн, в сумі 25500,00 грн купюрами по 500 грн, а також одна купюра 200 грн та дві купюри по 20 грн; а також в багажному відділенні автомобіля виявлені грошові кошти в сумі 21000,00 грн купюрами по 1000 грн, в сумі 14500,00 грн купюрами по 500 грн, та прозорий файл, в середині якого знаходились грошові кошти 10 купюр номіналом 1000 гривень з однаковими номерами АД 4447028;

протоколом допиту від 21 червня 2025 року в якості свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 19 червня 2025 року їй зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що їй необхідно приїхати наступного дня до ТСЦ № 6341 для здачі іспиту і взяти з собою гроші. Наступного дня, 20 червня 2025 року, вона ОСОБА_9 перебувала на паркувальному майданчику Сервісного центру і до неї на автомобілі Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1 , під`їхав ОСОБА_4 та сказав зайняти в автомобілі місце водія. Вона, ОСОБА_9 , сіла за кермо автомобіля, а в салоні вже перебував адміністратор ТСЦ № 6341. Надалі адміністратор запитав у ОСОБА_4 , який маршрут для здачі іспиту він обрав, на що ОСОБА_4 відповів, що ОСОБА_9 брала 5 маршрут. Після цього вона, ОСОБА_9 , почала рух по маршруту, наприкінці якого адміністратор Сервісного центру повідомив про успішне складання іспиту. Одразу після цього ОСОБА_4 підвів її, ОСОБА_9 , до багажного відділення свого автомобіля та відкрив його і показав жестом місце, куди необхідно було покласти гроші. Вона, ОСОБА_9 , перепитала у ОСОБА_4 , чи мова йде про 9000 чи все ж таки про 10000 гривень, на що ОСОБА_4 відповів, що про 10000 гривень. Вона, ОСОБА_9 , дістала зі своєї папки прозорий файл, в середині якого знаходились грошові кошти 10000,00 грн, купюрами по 1000 гривень, та положила їх в сумку, яка знаходилась в багажному відділенні автомобілі Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_1 .

Отже, ОСОБА_4 , який не має судимостей, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з обов`язковим додатковим покаранням у виді конфіскації майна.

При цьому, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінальних правопорушень та винуватості особи у вчиненні таких правопорушень, питання допустимості доказів, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що надані докази є об`єктивно достатніми для твердження про можливе вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, а тому вважає підтвердженим факт наявності обґрунтованої підозри.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного зареєстрованого місця проживання, наявність родини та джерела доходів, отримуваних від здійснення підприємницької діяльності. Але в даному випадку наявність у підозрюваного статусу ФОП слідчий суддя не визнає тією обставиною, яка свідчить про наявність постійного місця роботи, з огляду на пояснення підозрюваного про те, що він надає послуги з навчання водінню автомобілем.

Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, і що негативні наслідки застосування такого покарання підсилюються безумовним застосуванням конфіскації майна і законодавчими обмеженнями у можливості звільнення від відбування покарання.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від органу досудового розслідування і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки. І в даному випадку вік і стан здоров`я підозрюваного не являються перешкодою для зміни місця проживання чи навіть виїзду підозрюваного під час воєнного стану за межі України. Саме наявність у дружини підозрюваного інвалідності може бути використано підозрюваним як підставу для безперешкодного виїзду за кордон України, оскільки це передбачено Правилами перетинання державного кордону громадянами України.

На переконання слідчого у кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення, переховування або спотворення речей, які мають значення для кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення до теперішнього часу ще не віднайдені фіктивні документи, які могли бути оформлені підозрюваний на підтвердження проходження ОСОБА_9 практичного курсу водія та передані до ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях, та які можливо перебувають у тих осіб, на яких мав намір вплинути підозрюваний. Слідчий суддя вважає доводи слідчого щодо існування вказаного ризику слушними, оскільки без подання до Сервісного центру документів, оформлених підозрюваним на ім`я ОСОБА_9 про проходження нею курсу навчання практичному водінню, свідка не було б допущено до складання іспиту. І саме такі документи могли бути підставою для здійснення випливу на посадових осіб на прийняття ними рішення про успішне складання ОСОБА_9 іспиту.

Крім цього, з огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення і кваліфікація його дій заснована на показаннях свідка ОСОБА_9 , слідчий суддя вважає, що існує великий ризик незаконного впливу на свідка з метою примушування її до дачі неправдивих показань або зміни раніше наданих показань з метою зменшення ступеня відповідальності, адже вирішального значення у встановленні обставин кримінального правопорушення первісно мали та в подальшому під час розгляду обвинувального акту, якщо такий буде складений у відношенні ОСОБА_4 , матимуть саме показання свідка. Отже слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та він актуальним, оскільки під незаконним впливом розуміється не тільки активний фізичний вплив, погрози тощо, а також прохання, вмовляння, підкуп тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню, що, на думку слідчого, може проявитися у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може скористатися своїми особистими і діловими зв`язками з суб`єктами, уповноваженими на виконання функцій держави, з числа співробітників ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях з метою здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та створення інших умов для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик є малоймовірним, оскільки слідчим і прокурором доведено належними доказами існування такого ризику.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає обґрунтованим існування такого ризику, не зважаючи на відсутність випадків притягнення в минулому підозрюваного до кримінальної відповідальності чи засудження за вчинення кримінальних правопорушень. Слідчий суддя бере до уваги те, що вчинення підозрюваним дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані як кримінальне правопорушення, вчинялись саме в процесі здійснення ним підприємницької діяльності, ймовірно саме під прикриття такої діяльності. Отже підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані зі зловживанням впливом на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, при прийняття відповідних рішень, саме з використанням свого статусу та місця надання послуг.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та вчиняти інші тотожні кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 у своєму виступі наводив відомості про наявність у ОСОБА_4 захворювання, через яке він вимушений був лікуватися в умовах стаціонару і повинен протягом тривалого часу приймати призначені ліки. Але слідчий суддя не бере до уваги такі відомості про особу підозрюваного, як на підставу застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки підозрюваним були вчинені дії, які кваліфіковані органом досудового розслідування як тяжке кримінальне корупційне правопорушення, після двох місяців від завершення лікування. З цього можна зробити висновок, що стан здоров`я підозрюваного не впливав на виконання ним підприємницької діяльності. Тому наведені захисником обставини щодо особи підозрюваного не знижують наявні ризики.

За таких обставин, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства, яке піддаються негативному впливу від проявів корупції, значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий у клопотанні просив визначити для ОСОБА_4 заставу у 120000,00 грн., аргументуючи це тим, що застава у такому розмірі буде достатньою для гарантування виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, та не являється непомірною для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть спонукати підозрюваного до невиконання процесуальних обов`язків, та беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, може бути застава у розмірі 25 (Двадцять п`ять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 75700,00 грн. (3028,00х25=75700,00). Застава у такому розмірі, уразі її внесення підозрюваним чи іншими особами на його прохання, повинна спонукати підозрюваного діяти помірковано і дотримуватися процесуальних обов`язків у такий спосіб, аби це не призводило до прояву ризиків.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 194, 206, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 21 червня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000040 від 25 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 18 серпня 2025 року включно.

Встановити для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 75700 (Сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ України (Реквізити: одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, банк одержувача ДКСУ м. Київ, рахунок UA0006674, , призначення платежу: застава згідно КПК по справі № 630/780/25 від 22 червня 2025 року ( ОСОБА_4 ).

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це суд. З моменту звільнення ОСОБА_7 з під варти у зв`язку з внесенням застави вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави згідно ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження;

- утримуватися від спілкуватися з співробітниками ТСЦ № 6341 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях;

- здати до органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора або суду, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1