479/1534/24
У Х В А Л А

19 червня 2025 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 09 жовтня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

21 листопада 2024 року до Кривоозерського районного суду Миколаївської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 09 жовтня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, складеного прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 20 листопада 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 22 січня 2025 року надав до суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи його тим, що він не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні вказував, що обвинувальний акт відповідає вимога ст.291 КПК України так як обставини, на які посилається обвинувачений, мають бути досліджені в судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Потерпіла, її представник просили відмовити в клопотанні обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору за необґрунтованістю.

Розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілу, її представника, дослідивши матеріали обвинувального акту, судом встановлено наступне.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

За висновком, який міститься у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2012 року №223-1430/0/4-12 "Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Інших підстав для повернення обвинувального акту чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність цього процесуального документу вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд кримінального провадження.

До цього слід додати, що Кримінальний процесуальний кодекс України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (ч.2 ст.337, ст.ст.338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч.3 ст.337 КПК України). В свою чергу, якщо під час розгляду обвинувального акту суд не зможе дійти висновку про те, що викладені в ньому відомості (в тому числі фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення) не узгоджуються з представленими доказами або суперечать правилам кримінально-правової кваліфікації, він виносить виправдовуваний вирок.

Отже, визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються в обвинувальному акті, та формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані мають в своїй сукупності лише давати уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000076 від 09 жовтня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, оскільки прокурор з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.

Зважаючи на наведене, немає підстав вважати, що зміст обвинувачення ОСОБА_3 є неконкретним, а тому відсутні підстави стверджувати, що це є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Питання ж доведеності вини обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в межах пред`явленого обвинувачення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, питання належності, допустимості та достатності доказів суд встановлює під час судового розгляду.

За таких обставин, мотивація обвинуваченого про повернення обвинувального акту є поверхневою, а тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору необхідно відмовити.

Підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України та повернення обвинувального акту прокурору немає.

Керуючись ст.ст.291, 381, 382 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 09 жовтня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано - 20 червня 2025 року.

Суддя :