Окнянський районний суд Одеської області
Провадження № 1-кп/506/8/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2025селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до ЄРДР 28.08.2019 року за №0000658 та 03 січня 2020 року за № 0000008 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Фрунзівка Одеської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одружений, не працює, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.2 ст.365 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :

28 квітня 2019 року близько 21.00 г ОСОБА_6 , перебуваючи на вул.Першотравневій в с.м.т. Окни Подільського району ,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання ,без наявних на те законних підстав ,при відсутності будь-якої загрози як своєму життю і здоров`ю або оточуючим, так і публічній безпеці та громадському порядку ,умисно, з особистих мотивів ,застосував до ОСОБА_8 , яка не вчиняла жодних протиправних дій або правопорушень, фізичну силу та спеціальні прийоми боротьби (силовий прийом) -залом руки ,завдаючи останній особливого фізичного болю і моральних страждань, спричинивши таким чином тілесні ушкодження у виді внутрішньо-суглобового перелому вінцевого відростку лівої ліктьової кістки, синців в області лівого ліктьового суглобу з переходом на задню поверхню лівого передпліччя та в області підборіддя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, 17 листопада 2019 року старший лейтенант поліції ОСОБА_6 ,обіймаючи посаду інспектора СРПП №2 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеської області, згідно книги нарядів Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області з 08.00 г 17 листопада 2019 року до 08.00 г 18 листопада 2019 року разом з поліцейським СРПП №1 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області сержантом поліції ОСОБА_14 заступили на службу по охороні публічного порядку на території Окнянського району Одеської області у складі автопатруля ГРПП «Одр-450» на службовому транспортному засобі «ВАЗ -21074» д.н.з. НОМЕР_1 у однострої з табельною та автоматичною вогнепальною зброєю, спеціальними засобами поліцейського примусу, індивідуального захисту та засобами ведення відео-аудіофіксації (бодікамери).

Під час несення служби 17 листопада 219 року о 18.48 г ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , знаходячись на вул.Горького на виїзді з с.м.т. Окни в бік с.Червоний Орач у зв`язку з виконанням службових обов`язків , за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, подали сигнал зупинки водію автомобіля марки «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_10 , а на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_9 , на що вищевказаний автомобіль прийняв вправо та зупинився на узбіччі дороги.

До автомобіля , що зупинився ,підбіг ОСОБА_6 та самостійно відчинивши водійські двері ,не повідомивши водію ОСОБА_10 про причини зупинки ,почав вимагати від водія залишити зазначений автомобіль. Вважаючи дії працівників поліції щодо зупинки автомобіля та вимоги залишити автомобіль незаконними, ОСОБА_9 вступила у словесну суперечку з ОСОБА_6 , який силоміць намагався витягнути ОСОБА_10 з салону автомобіля.

У подальшому ,під час словесного конфлікту та долаючи опір ОСОБА_9 , яка намагалася утримати ОСОБА_10 у салоні автомобіля, ОСОБА_6 надав вказівку поліцейському ОСОБА_14 застосувати заходи фізичного впливу до ОСОБА_9 з метою усунення перешкод щодо примусового видалення ОСОБА_10 з салону автомобіля.

Надалі, ОСОБА_6 ,діючи всупереч вимог ст.ст. 3,19,21,27,28,29,68 Конституції України, ст.ст. 1,3,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2,3,6,7,18,23 Закону України «Про Національну поліцію» та грубо порушуючи норми ст.ст.29,30,31,36,37,42,43,44 вказаного Закону щодо підстав для застосування засобів, споряджених речовинами сльозогінної та дратівної дії, нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу ,перевищуючи свої службові повноваження , при відсутності будь-якої загрози як своєму життю і здоров`ю або оточуючим, так і публічній безпеці та громадському порядку, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на безумовне зломлення волі потерпілого через застосування до нього насильства ,діючи з прямим умислом та мотивом недопущення послаблення особистого авторитету як працівника правоохоронного органу, з метою утвердження особистої зверхності над потерпілим ,усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій ,передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо допускаючи їх настання ,що явно виходить за межі наданих йому законом повноважень ,застосував у салоні автомобіля «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_2 спецзасіб «Терен 4М»,направивши його в обличчя водію ОСОБА_10 , незважаючи на те, що в автомобілі також перебувала пасажир ОСОБА_9 , яка не вчиняла жодних правопорушень. Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зазнали фізичного болю.

Продовжуючи свої протиправні дії , о 18.53.41 г інспектор СРПП ОСОБА_6 ,розуміючи справжню ситуацію , але навмисно розцінюючи незначні дії ОСОБА_10 як вчинення начебто нападу на нього ,як на працівника правоохоронного органу ,ігноруючи вимоги ч.1 ст.18,ч.2 ст.31, ч.ч. 1,3 ст.43,ч.1 ст.44 ЗУ «Про Національну поліцію», перевищуючи свої службові повноваження, тримаючи лівою рукою водія за комір куртки ,реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на безумовне зломлення волі потерпілого через застосування до нього насильства, діючи з прямим умислом та мотивом недопущення особистого авторитету як працівника правоохоронного органу , та з метою утвердження особистої зверхності над потерпілим ,усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій ,передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо допускаючи їх настання ,що явно виходить за межі наданих йому законом повноважень ,наніс удар правою рукою , стиснутою в кулак в область голови ОСОБА_10 та із застосуванням фізичної сили ,витягнув останнього з салону автомобіля.

При цьому , о 18.53.56 г інспектор СРПП ОСОБА_6 , грубо порушуючи вимоги ст.ст.29,30,42 ЗУ « Про Національну поліцію» ,діставши спеціальний засіб- кайданки , та скориставшись безпорадним станом ОСОБА_10 , умисно, протиправно застосував вказаний спеціальний засіб, одягнувши його на руки останнього.

В подальшому в період часу з 18.54.51 г до 19.00.38 г ,більш того часу не встановлено, інспектор СРРП ОСОБА_6 , перевищуючи свої службові повноваження ,реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на безумовне зломлення волі потерпілого через застосування до нього насильства ,діючи з прямим умислом та мотивом недопущення послаблення особистого авторитету як працівника правоохоронного органу, з метою утвердження особистої зверхності над потерпілим ,усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій ,передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо допускаючи їх настання ,що явно виходить за межі наданих йому законом повноважень, наніс удар правою ногою в область лівої частини обличчя ОСОБА_10 , коли останній перебував на проїзній частини дороги з лівого боку автомобіля «ВАЗ -21063» д.н.з. НОМЕР_2 ,в положенні лежачи ,обличчям до землі, із застебнутими за спиною кайданками, та намагався встати і внаслідок таких неправомірних та протиправних дій ОСОБА_6 останнім було спричинено ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді перелому передньої та задньої стінок лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових уламків ,з розповсюдженням лінії перелому на нижню та зовнішню стінки лівої орбіти , закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 по епізоду завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 свою вину не визнав та пояснив, що 28 квітня 2019 року йому зателефонував ОСОБА_15 , поліцейський СРПП , та попросив поради ,так як він з іншим поліцейським Зозулянським були на службі, зупинили автомобіль, де водій перебував у стані алкогольного сп`яніння , однак не захотів пред`являти їм документи. Зозулянський та ОСОБА_16 на той час нетривалий час служили в поліції, не були офіцерами та не мали достатнього досвіду. Він в той день був вихідним, йшов з дружиною додому по вул.Першотравневій в с.м.т. Окни і на цій же вулиці ОСОБА_16 та Зозулянський зупинили авто. Він підійшов до них і побачив , що за зовнішніми ознаками незнайомі йому чоловік та жінка були у стані алкогольного сп`яніння . Він з ними не спілкувався , а розмовляв лише з працівниками поліції .В цей час ОСОБА_17 , як потім йому стало відомо , почала в його адресу висловлюватися нецензурною лайкою та обурювалася тим, чому він надавав поради працівникам поліції , розмахувала руками ,збила при цьому йому окуляри. Він присів трохи, піднімаючи окуляри , а потім , з огляду на агресивну поведінку ОСОБА_17 ,взяв її за ліву руку ,здійснив загиб руки за спину і посадив в поліцейський автомобіль. Через декілька хвилин у службовий автомобіль сів чоловік ОСОБА_17 і поліцейські повезли їх до лікарні для проведення огляду на стан сп`яніння . Жодних ударів він ОСОБА_17 не наносив , загиб руки не міг потягнути за собою перелом . Так як , на його думку , ОСОБА_18 була у стані сильного алкогольного сп`яніння , а до лікаря звернулася лише на наступний день, то , виходячи із її стану, вона могла отримати таку травму де завгодно.

Що стосується подій 17 листопада 2019 року, то він разом з поліцейським ОСОБА_14 заступив в наряд, був в однострої ,отримав зброю та спецзасоби. Патрулювання здійснювали на службовому автомобілі. Близько 21.00 г йому зателефонували та повідомили марку та номер автомобіля потерпілих, який рухається зі сторони с.Червоний Орач , і водій вказаного автомобіля у стані алкогольного сп`яніння .Вони вирішили їхати їм назустріч, але на околиці с.м.т. Окни у них закінчилось пальне . Він повідомив у чергову частину райвідділу і черговий сказав чекати на місці, бо когось направить, щоб привезли пальне. Вони побачили , що автомобіль рухається в їх сторону. Службовий автомобіль стояв на узбіччі, його добре було видно. Він сказав ОСОБА_19 , щоб той став посеред дороги для того, щоб автомобіль зупинився. Він же стояв на узбіччі дороги і коли автомобіль наблизився, він скористався червоним диском ,подавши знак зупинки для автомобіля. Але автомобіль не зупинився, проїхавши так впритул до Зозулянського, що той ледве відскочив від авто. Автомобіль рухався приблизно 20 км/год. Тоді він побіг навздогін за цим автомобілем та догнав його через метрів 30 ,відкрив двері водія находу, протягнув руку в салон і витягнув ключі із замка запалення. За кермом був ОСОБА_20 , на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_9 . Водій сказав, що не бачив поліцейського, але він не міг його не бачити, бо він фактично наїхав на нього. Він неодноразово запропонував водію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння , але той категорично відмовлявся . Тоді він, побачивши, що водій агресивно налаштований , наказав вийти йому з автомобіля, але той відмовлявся. Він застосував проти водія спецзасіб ОСОБА_21 , хоча визнає, що це було порушення з його сторони, бо не можна застосовувати цей засіб у закритому приміщенні, у присутності пасажира ОСОБА_9 . Крім того, водій зробив якийсь рух ,начебто намагався дотягтися до зброї і тоді ним було прийнято рішення витягнути його з авто та надіти кайданки .Він за комір витягнув водія , надів на нього кайданки, і залишив сидіти на землі . Весь цей час ОСОБА_22 кричала, висловлювалася у його та Зозулянського адресу нецензурною лайко, вела себе неадекватно, розмахувала руками та ногами і в якийсь момент зачепила бодікамеру. Він помітив, що екран тріснув і тому , мабуть , відео не зберіглося у повному обсязі. ОСОБА_20 , сидячи в кайданках на землі, то падав на землю, то знову повертався в положення сидячи. Його вина в тому, що він не зафіксував ОСОБА_10 , який можливо, під час падіння з положення сидячи і міг отримати ті телексні ушкодження, які були виявлені у нього пізніше. ОСОБА_22 почала викликати «Швидку допомогу», говорила неправильну адресу ,але він скоректував, вказавши правильну адресу місця події. Приїхало два екіпажі «Швидкої», але ОСОБА_23 відмовилися їхати у лікарню. Потім приїздила і слідчо-оперативна група, а через деякий час ОСОБА_10 доставили у лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але той відмовився. Він ніяких ударів ні рукою, ні ногою ОСОБА_24 не наносив, а ушкодження той міг отримати при падінні з положення сидячи. Кайданки він застосував на упередження, а от спецзасіб Терен -4 він застосував з порушеннями.

Судом були досліджені письмові докази, показання свідків та потерпілих.

ПО ЕПІЗОДУ ЗАВДАННЯ ТІЛЕСНИХ УШКОДЖЕНЬ

СЕРЕДНЬОЇ ТЯЖКОСТІ ПОТЕРПІЛІЙ ОСОБА_25 .

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила , що 28 квітня 2019 року вона разом з чоловіком ОСОБА_26 близько 21.00 г їхали на автомобілі до її батька . За кермом був її чоловік ОСОБА_27 . Це була Пасха і вони обоє були в стані алкогольного сп`яніння . На вул.Першотравневій в с.м.т. Окни їх зупинили працівники поліції . Вони почали розмовляли з її чоловіком , а вона вийшла з машини і розмовляла зі своєю тіткою ОСОБА_28 , яка проживає поряд з місцем зупинки .Через деякий час прийшов, як їй стало відомо пізніше, ОСОБА_29 , він був лише у шортах і одразу почав командувати поліцейськими. Її це обурило і вона підійшла до нього і почала з`ясовувати , хто він такий, де його регалії, щоб тут командувати. Він її ігнорував , а вона продовжувала наполягати, щоб він пред`явив свої регалії. Тоді він її відштовхнув, а вона штовхнула його у відповідь. Тоді ОСОБА_29 вдарив її у підборіддя , вона його у відповідь штовхнула. Тоді ОСОБА_29 заломав їй руку назад і кинув у службовий автомобіль .Вона почула хрускіт у лікті та сильній біль. Потім в автомобіль біля неї сів її чоловік ОСОБА_30 і їх повезли в Окнянську ЦРЛ. У лікарні провели огляд її чоловіка на стан алкогольного сп`яніння , а потім повезли у відділ поліції для складання протоколу, бо він дійсно був у стані алкогольного сп`яніння . Вона залишилася у лікарні ,просила , щоб її оглянули та дали якесь знеболююче, але допомоги їй одразу не надали. Лише коли вона знов повідомила, що її дуже болить рука ,їй зробили укол і тоді вона пішла до відділення поліції і вже разом з чоловіком прийшли на місце, де їх зупинила поліції . Але їх автомобіля там вже не було і як з`ясувалося , його відвезли на щтрафмайданчик. Вона звернулася за допомогою до Подільської лікарні, а потім вже доліковувалася в м.Одеса. Її чоловік за те, що він керував авто п`яним, поніс заслужене покарання сплатив штраф, рік був без прав, але за що вона постраждала через незаконну поведінку ОСОБА_31 , їй не зрозуміло. Вона лише хотіла з`ясувати , хто він такий і чого командує поліцейськими .Внаслідок незаконних агресивних дій ОСОБА_31 їй було завдано як фізичного болю, так і моральних страждань вона була принижена ,витрачала багато часу на лікування, був порушений її спосіб життя: через біль вона погано спала, не могла тривалий час працювати , виконувати домашню роботу, сама себе обслуговувати і їй у цьому допомагала донька. Після загоєння фізичного болю вона неодноразово витрачала свій час на необхідність прибуття до слідчого , а потім і до суду. Все це вже відбувається тривалий час, а обвинувачений жодного разу навіть не вибачився, лише з будь-яких підстав намагається затягнути процес. Тому вона наполягає на суворому покаранні та стягненні з нього моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_32 суду повідомив , 28 квітня 2019 року він разом з дружиною ОСОБА_17 близько 21.00 г їхали на автомобілі до її батька . За кермом був він. На вул.Першотравневій в с.м.т. Окни їх зупинили працівники поліції . Вони почали розмовляли, так як він був напідпитку, то намагався домовитися з поліцією, щоб його відпустили. Його дружина вийшла з машини і розмовляла зі своєю тіткою ОСОБА_28 , яка проживає поряд з місцем зупинки .Через деякий час прийшов ОСОБА_29 , він був лише у шортах і одразу почав командувати поліцейськими. Його дружину це обурило і вона підійшла до ОСОБА_31 і почала з`ясовувати , хто він такий, де його регалії, щоб тут командувати. Він її ігнорував , а вона продовжувала наполягати, щоб він пред`явив свої регалії. Тоді він її відштовхнув , а вона штовхнула його у відповідь. Тоді ОСОБА_29 нібито вдарив її у підборіддя , вона його у відповідь штовхнула. Тоді ОСОБА_29 заломав їй руку назад і кинув у службовий автомобіль .Вона кричала від болю і він кинувся до неї. Його теж заломали, але він не пручався .Їх повезли у лікарню ,де провели його огляд на стан сп`яніння , а дружині зробили укол, бо у неї дуже боліла рука. Руку лікували вже в Одесі, бо був перелом.

Свідок ОСОБА_33 суду повідомила, що вона проживає по АДРЕСА_1 і ввечері 28 квітня 2019 року хтось постукав їй у ворота. Вона відчинила і побачила свою племінницю ОСОБА_34 . Вона вийшла на вулицю , побачила авто племінниці, чоловіка племінниці , а також поліцейський автомобіль та двох поліцейських. Вони розмовляли з племінницею .У цей час ОСОБА_29 йшов чуть нижче по вулиці з дружиною , він був у цивільному одязі. Потім він підійшов до поліцейських і почав командувати. ОСОБА_17 підійшла до нього і почала з`ясовувати , хто він такий та чому керує тут. Почалася розмова на високих тонах і ОСОБА_29 штовхнув ОСОБА_17 , а вона штовхнула його у відповідь. Тоді він заломив їй руку за спину та кинув у поліцейський автомобіль. ОСОБА_17 стало погано ,вона , здається, навіть втратила свідомість . Її чоловік ОСОБА_30 намагався привести її до тями, після чого поліцейські посадили його в службове авто і вони поїхали. Вона забрала документи з автомобіля племінниці , прикрила двері і попросила ОСОБА_10 , який разом з дружиною проходив поряд з машиною загнати авто у її подвір`я , але ОСОБА_29 не дозволив. Потім приїхав евакуатор і машину забрали. І ОСОБА_17 , і ОСОБА_30 були у стані алкогольного сп`яніння. На її думку, ОСОБА_29 також був нетверезим. На другий день до неї прийшла ОСОБА_17 і повідомила, що у неї проблеми з рукою, яку заломав їй ОСОБА_35 .

Свідок ОСОБА_22 повідомила, що в один із днів квітня 2019 року разом зі своїм чоловіком ОСОБА_36 йшли додому і проходячи поряд з будинком ОСОБА_28 , побачили , що остання стоїть біля червоного автомобіля . ОСОБА_28 попросила її чоловіка загнати цей автомобіль у її подвір`я, але ОСОБА_29 , який також був поряд, заборонив рухати це авто. ОСОБА_29 був у цивільному одязі, але так як вони живуть неподалік від ОСОБА_31 , то знали , що він поліцейський. ОСОБА_28 почала розказувати , що між ОСОБА_17 та ОСОБА_37 відбувся конфлікт і останній заломав руку ОСОБА_17 і нібито кинув її на землю. Але вона особисто цього не бачила і знає це зі слів ОСОБА_38 . На той час ніяких особистих неприязних відносин між ними та ОСОБА_39 не було, але вони чули від односельчан, що ОСОБА_29 ображає людей, про що і сказали останньому. Її чоловік ОСОБА_20 закрив авто і вони пішли додому.

Судом були досліджені письмові докази:

- Заява ОСОБА_8 про залучення її як потерпілої від 13 вересня 2019 року , так як 28 квітня 2019 року в с.м.т. Окни по вул. Першотравневій працівник відділу поліції ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження середньої тяжкості (т.2, а.с.115);

- Висновок експерта №3047 від 18 грудня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_8 було виявлено внутрішньо-суглобовий перелом вінцевого відростку лівої ліктьової кістки, синців в області лівого ліктьового суглобу з переходом на задню поверхню лівого передпліччя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також було виявлено синець в області підборіддя , який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів ,індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися і , враховуючи дані медичної документації та морфологічні особливості ушкоджень, могли бути спричинені 28 квітня 2019 року. Ушкодження у постраждалої могли утворитися при нанесені удару рукою в обличчя та надмірному заведенні лівої руки за спину та її викручуванні. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень, слід вважати , що вони не могли утворитися в умовах власноручного спричинення .( т.2, а.с. 162-164);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким на фото №2 потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу, на фото №2 зображено ОСОБА_6 ( т.2, а.с.231-237);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким на фото №3 свідок ОСОБА_32 впізнав особу, яка спричинила його дружині ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу, на фото №3 зображено ОСОБА_6 ( т.2, а.с.238 244);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким на фото №1 свідок ОСОБА_33 впізнала особу, яка спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу, на фото №1 зображено ОСОБА_6 ( т.2, а.с.245 251);

- Протокол слідчого експерименту від 03 червня 2021 року , з відеозаписом, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_40 , де потерпіла ОСОБА_8 показала та розказала , як саме їй 28 квітня 2019 року ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження і її пояснення, надані при проведенні слідчого експерименту ,не суперечать показанням, наданим нею безпосередньо у судовому засіданні (т.3, а.с. 1-5);

- Протокол слідчого експерименту від 03 червня 2021 року , з відеозаписом, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_40 , де свідок ОСОБА_32 показав та розказав , як саме 28 квітня 2019 року його дружині ОСОБА_8 . ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження , і його пояснення, надані при проведенні слідчого експерименту, не суперечать показанням, наданим ним безпосередньо у судовому засіданні (т.3, а.с. 6-10);

- Протокол слідчого експерименту від 03 червня 2021 року, з відеозаписом, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_40 , де свідок ОСОБА_33 показала та розказала, як саме 28 квітня 2019 року її племінниці ОСОБА_8 . ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження , і її пояснення, надані при проведенні слідчого експерименту, не суперечать показанням, наданим нею безпосередньо у судовому засіданні (т.3, а.с.11-15);

- Протоколи тимчасового доступу до речей та документів від 21 березня 2025 року та від 15 квітня 2025 року , в ході яких на підставі ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 лютого 2025 року ,були вилучені рентгенівські знімки, які були зроблені ОСОБА_8 28 квітня 2019 року, журнал руху хворих по приймальному відділені, де під номером 7 від 28 квітня 2019 року міститься запис про огляд ОСОБА_17 , а також журнал запису рентгенологічних досліджень, магніторезонансних томографій, в якому під номером 288 від 28.04.2019 року міститься запис щодо дослідження ліктьової ділянки лівої руки ОСОБА_34 .

Судом також були досліджені матеріали службової перевірки Одеського управління ДВБ НПУ за заявою ОСОБА_17 про спричинення їй 28 квітня 2019 року ОСОБА_37 тілесних ушкоджень , за висновком якої виявлено ряд порушень ОСОБА_6 норм Закону України «Про Національну поліцію» і можливу наявність у його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України , у зв`язку із чим матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_8 направлені до ТУ ДБР , розташованого у м.Миколаєві (т.2, а.с. 171-230)

ПО ЕПІЗОДУ ПЕРЕВИЩЕННЯ СЛУЖБОВИХ ПОВНОВАЖЕНЬ

ПРАЦІВНИКОМ ПРАВООХОРОННОГО ОРГАНУ

Потерпілий ОСОБА_10 суду повідомив, що вони з дружиною ОСОБА_41 17 листопада 2019 року були в с.Довжанка на поминках і ввечері поверталися на автомобілі додому .Між с.Малаївці та Червоний Орач автомобіль поламався , він його довго ремонтував і близько 18.30 рушили додому .Коли вони лише переїхали місток і були майже на околиці , побачили автомобіль патрульної поліції. Поліцейські були без жилетів і наче як махнули йому. Він думав, що у них закінчився бензин .Він виїхав на пригорок і зупинився . ОСОБА_29 підскочив , відкрив двері , не представився ,не пояснив причини зупинки , почав його шарпати , душити, залив газовим балончиком, вдарив у скроню, витягнув з автомобіля , надягнув кайданки , знов ударив і він потім погано пам`ятає. Коли прийшов до тями, то вже був весь в крові, сильно боліла голова. Приїхала «Швидка», потім евакуатор. Він себе погано почував, все було як у мареві. Потім вони поїхали у лікарню. Пізніше вже виявилося, що у нього перелом. Він довго лікувався, було витрачено багато коштів. Йому завдана не лише матеріальна , а й моральна шкода . Поліцейський його безпідставно побив, заливав газом, надягнув кайданки, кинув його на землю, він тривалий час , та й тепер себе почуває погано , не міг працювати та виконувати домашню, побутову роботу, витрачав свій час на прибуття до слідчих, прокурорів, суду. Тому він наполягає на суворому покаранні обвинуваченого та на задоволенні свого позову.

Потерпіла ОСОБА_9 суду повідомила, що вони з чоловіком ОСОБА_36 17 листопада 2019 року були в с.Довжанка на поминках і ввечері поверталися на автомобілі додому. Між с.Малаївці та ОСОБА_42 автомобіль поламався , і чоловік його довго ремонтував і близько 18.30 вони рушили додому .Коли вони лише переїхали місток і були майже на околиці , побачили автомобіль патрульної поліції. Один поліцейський стояв на дорозі, а другий на обочині і махнув, як наче зупиняв їх, але їм треба було проїхали горбочок, бо вони інакше потім не змогли б завести машину. Вони виїхали на пригорок і зупинилися і вона кричала, що вони вже зупиняються. ОСОБА_29 біг за ними, відкрив двері, не представився, не пояснив причини зупинки, почав кричати, що вони наїхали на поліцейського. Потім почав шарпати її чоловіка, тягнути з машини, а вона не відпускала чоловіка. Інший поліцейський ОСОБА_43 намагався її також витягнути з машини. Потім ОСОБА_44 у салоні автомобіля розприскав газовий балончик, цей газ пішов їй просто в обличчя, вона наковталася і їй було погано від цього. У цей час ОСОБА_29 витягнув її чоловіка з автомобіля, кинув на землю , надягнув кайданки . Вона вискочила з автомобіля і хотіла побігти на допомогу чоловіку ,але ОСОБА_43 її тримав, заламуючи руку . Її чоловік кричав, що йому боляче, просив, що б зняли кайданки. Вона виривалася від поліцейського, була десь на відстані 1,5 м від чоловіка, коли ОСОБА_29 правою ногою вдарив її чоловіка в обличчя і у нього одразу з носа та вуха потекла кров. ОСОБА_29 був взутий в черевики з металевою вставкою на носку черевика .В неї почалася істерика , вона дуже злякалася, почала викликати «Швидку» , дзвонити на гарячу лінію, в поліцію .Чоловік у цей час втратив свідомість, а поліцейські лише насміхалися над ними. Потім приїхали і «Швидка», і поліція. Поліція згодом поїхала, «Швидка» також . Вони дочекалися евакуатора , а ОСОБА_45 в цей час було геть погано. ОСОБА_29 потім завіз їх у лікарню. ОСОБА_45 зробили знімок і запропонували залишитися у лікарні , але вони відмовилися. Але потім все ж таки неодноразово чоловік лежав на стаціонарі. Через деякий час, коли вони вже написали заяву на ОСОБА_31 , то вони зустрілися з ним на площі і він запропонував їй 15000 грн, із яких 10000 грн піде на штраф за керування у стані алкогольного сп`яніння, а 5000 грн чоловіку на лікування, але вони відмовилися, бо ОСОБА_46 не був п`яним. При цьому вони запропонували, що б він оплачував все лікування , вони не наполягали на його звільненні з роботи. Але ОСОБА_29 відмовився , кричав, що вони грошей хочуть та сказав, що йому нічого не буде. Через деякий час ОСОБА_29 дав їм 100 доларів США та перерахував 1000 грн. Їй особисто завдано моральну шкоду .До неї безпідставно застосувати спецзасіб, принизили , ображали. Вона вже доросла жінка, дружина, мати, бабуся , у неї є свої турботи, а вона змушена витрачати свій час на прибуття до слідчих, прокурорів, суду. Тому вона наполягає на суворому покаранні обвинуваченого та на задоволенні свого позову.

Свідок ОСОБА_43 повідомив, що 17 листопада 2019 року він разом з ОСОБА_37 заступили в наряд, були в однострої ,отримали зброю та спецзасоби. Патрулювання здійснювали на службовому автомобілі. Близько 21.00 г ОСОБА_47 зателефонували та повідомили марку та номер автомобіля потерпілих, який рухається зі сторони с.Червоний Орач , і водій вказаного автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння ,блює через вікно. Вони вирішили їхати їм назустріч, але на околиці с.м.т. Окни у них закінчилось пальне. Вони побачили , що автомобіль рухається в їх сторону. Службовий автомобіль стояв на узбіччі, його добре було видно. ОСОБА_29 сказав йому , щоб він став посеред дороги для того, щоб автомобіль зупинився, залишився стояти на узбіччі дороги і коли автомобіль наблизився, ОСОБА_29 скористався червоним диском, подавши знак зупинки для автомобіля. Але автомобіль не зупинився, проїхавши впритул до нього, фактично наїхавши йому на кінчики пальців на нозі. ОСОБА_29 побіг навздогін за цим автомобілем та догнав його через метрів 30 ,відкрив двері водія находу. За кермом був ОСОБА_20 , на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_9 . ОСОБА_29 пропонував водію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння , але той категорично відмовлявся. Тоді він, побачивши, що водій агресивно налаштований , наказав вийти йому з автомобіля, але той відмовлявся. ОСОБА_22 також була агресивна ,сварилася, кричала, висловлювалася нецензурною лайкою. В якийсь момент ОСОБА_29 застосував проти водія спецзасіб Терен-4. Крім того, водій хапав ОСОБА_31 за одяг , хоча ОСОБА_29 наказав не робити цього, тому той і надягнув на нього кайданки. ОСОБА_22 лізла в бійку до ОСОБА_31 , навіть пошкодила йому боді-камеру. Тому він утримував її за одяг, щоб вона не зашкодила ОСОБА_48 . Через деякий час він побачив у ОСОБА_10 кров, але де вона взялася, йому невідомо. ОСОБА_20 був, на його думку, дуже п`яним, не тримався на ногах, можливо , впав і отримав пошкодження. Він не бачив, щоб ОСОБА_29 завдавав удари ОСОБА_24 .

Свідок ОСОБА_49 суду повідомив , що він прибув на виклик на вул.Горького в с.м.т. Окни, побачив поліцейську машину і світлу цивільну машину. Біля цієї машини на землі в кайданах сидів чоловік. Він попросив, щоб поліцейські зняли наручники з чоловіка і коли зняли, він запропонував надати допомогу, однак цей чоловік послав його нецензурною лайкою і відмовився від допомоги. Було вже темно і він не роздивився, чи були у нього якісь видимі тілесні ушкодження. Також там була жінка, яка була у дуже збудженому стані, висловлювалося нецензурною лайкою в адресу поліції , лізла до них «в бой».

Свідок ОСОБА_50 суду повідомив, що він водій «Швидкої», привіз фельдшера, з машини не виходив , але бачив що чоловік сидів на землі біля цивільного авто, а потім його посадили вже в цей же автомобіль. Біля нього також була жінка.

Свідок ОСОБА_51 повідомив, що він як медпрацівник прибув на виклик на окраїну с.м.т. Окни, де вже був один екіпаж «Швидкої допомоги» ,був поліцейський екіпаж , якась машина. Також він побачив ОСОБА_52 , яка була у дуже збудженому стані, висловлювалася нецензурною лайкою в адресу поліції. ОСОБА_10 він не бачив і що відбулося, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_53 повідомив суду, що ввечері повертався додому з с. Малаївці із сім`єю. На околиці с.м.т. Окни побачив посеред дороги автомобіль білого кольору та поліцейський автомобіль. Він тоді ще працював в поліції ,але в той день був вихідним. Він зупинився і спитав, чи потрібна допомога. ОСОБА_29 та ОСОБА_43 попросили допомогти , бо мав приїхати евакуатор. Він також побачив, що ОСОБА_20 сидить біля машини в кайданках, а ОСОБА_22 ходила навколо , кричала і сварилася, вони обоє висловлювалися нецензурною лайкою. Він поїхав додому , завіз жінку і дітей і невдовзі повернувся. Вже приїхала « ОСОБА_54 », з ОСОБА_10 зняли кайданки , але він відмовився від допомоги. Було темно і він не бачив, чи були якісь тілесні ушкодження у ОСОБА_55 , а от на руці ОСОБА_9 він бачив щось схоже на кров. Потім приїхав евакуатор, машину ОСОБА_10 забрали , і тоді він поїхав додому.

Свідок ОСОБА_56 повідомила, що в той день вона була відповідальна і на службовому авто їхала в с.Чорна на виклик , але перед цим поїхали на околицю с.м.т. Окни дозаправити службовий автомобіль патруля Кожухаря Р. По дорозі черговий доповів, що тут склалася якась ситуація. Її водій у цей час заливав у службове авто патруля паливо, була машина «Швидкої допомоги» , був цивільний автомобіль .Біля цього авто був чоловік у кайданках . До неї підійшла ОСОБА_22 і сказала їй, що їх зупинили і побили. Там на місці їй працівники поліції повідомили, що ОСОБА_23 їхав з дружиною. Поліцейські зупинили і попросили вийти з машини. ОСОБА_29 почав витягувати водія з машини, вони побилися і при цьому ОСОБА_57 наніс ОСОБА_23 тілесні ушкодження, а потім хтось розбив ОСОБА_47 камеру. Тоді той надів ОСОБА_24 кайданки. Потім поліцейські написали рапорти про застосування спецзасобів.

Свідок ОСОБА_58 суду повідомив , що в той день він їхав на тракторі в сторону Червоного Орача і побачив посеред дороги автомобіль «Жигулі» та поліцейську машину. Він виліз з трактора і спитав, чи можна проїхати. В цей момент поліцейський витягнув ОСОБА_10 , якого він впізнав , з салону авто і надів на нього кайданки. На його думку, ОСОБА_23 був у стані алкогольного сп`яніння. Тілесних ушкоджень у нього він не бачив, у його присутності ОСОБА_20 не падав і його ніхто не бив. Потім йому дозволили їхати і він поїхав по своїм справам.

Судом були досліджені письмові докази :

- Заява ОСОБА_10 від 12 січня 2021 року про залучення його як потерпілого в кримінальному провадженні № 0000008 від 03.01.2020 р. за ч.2 ст.365 КК України (т.4, а.с.67,112);

- Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 25 червня 2021 року , згідно з яким на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва у Подільському РУП ГУНП в Одеській області було здійснено виїмку з матеріалів службового розслідування: СД диск, на якому містяться відеофайли з портативного відеореєстратора: 0000000__0072, 0000000__0073; 0000000__0074; 0000000__0075; 0000000__0076; 0000000__0077, який поміщений до сейф пакету № S2050261 ( т.4, а.с. 126-128);

- Протокол огляду від 17 липня 2021 року СД -диску, вилученого у Подільського РУП та переглянутого у судовому засіданні. Так, при перегляді відеофайлу 0000000__0072, на 00.10 с ОСОБА_29 , на якому закріплена боді-камера ( що було встановлено у судовому засіданні ) , дає вказівку іншому працівнику поліції стати на дорозі , при цьому зупиняє жезлом транспортний засіб, який наближається з увімкненими фарами (18.48.21 г ). На 00.20 автомобіль зупиняється і у період з 00.27 до 00.45 ОСОБА_29 , не називаючи себе, намагається витягнути водія ОСОБА_10 з авто, а пасажир ОСОБА_22 перешкоджає цьому. На 01.21 1.57 на прохання ОСОБА_10 ОСОБА_29 називає своє прізвище .При цьому інший працівник поліції намагається витягнути із салону ОСОБА_9 . У подальшому ОСОБА_29 намагається за ліву ногу та ліву руку витягнути ОСОБА_10 з авто, потім обома руками, викручуючи ліву руку ОСОБА_10 , продовжує тягнути останнього із салону авто. На 02.52-3.13 ОСОБА_6 застосовує спецзасіб з речовиною дратівливої дії , після чого ОСОБА_20 деякий час дезорієнтований. На 03.13- 5.37 ОСОБА_29 намагається витягнути ОСОБА_10 , але той опирається і тоді ОСОБА_29 наносить останньому правою рукою удар в область голови, після чого за комір витягує ОСОБА_10 з салону , поваливши на ґрунтову проїзджу частину дороги , заламавши ліву руку останнього за спину , після чого застосовує до нього спеціальний засіб кайданки. ОСОБА_20 лежить на проїжджій частині дороги. ОСОБА_9 намагається допомогти ОСОБА_24 , але інший поліцейський її утримує ,заламуючи їй праву руку за спину та не даючи піднятися на ноги .Перший файл закінчується о 18.54.46 г.

Наступний файл 0000000__0073 починається о 19.00.39 г і на ньому відображено , як ОСОБА_20 сидить навколішки на проїжджій частинні дороги із застібнутими за спиною кайданками та з ознаками тілесних ушкоджень на обличчі . Потім останній , ймовірно, втрачає свідомість , завалюючись на лівий бік та падаючи на дорогу. ОСОБА_22 намагається надати допомогу самостійно, а потім по телефону викликає «Швидку» .Працівники поліції стоять осторонь , палять і спостерігають.

На файлі 0000000__0075 ( 19.24.03. по 19.26.14 ) фельдшер «Швидкої допомоги» пропонує надати медичну допомогу і на відео зафіксовано, що ОСОБА_20 стоїть навколішки із застібнутими за спиною кайданками. На обличчі останнього є явні тілесні ушкодження та речовина, схожа на кров. При цьому ОСОБА_22 повідомляє, що її чоловіка побили поліцейські. ( т.4 . а.с. 129 -154 ) ;

- Заява ОСОБА_9 від 03.06.2021 року про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000008 від 03.01.2020 р. за ч.2 ст.365 КК України (т.4, а.с. 171 ) ;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким на фото №3 потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу, яка спричинила її чоловіку тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу, на фото №3 зображено ОСОБА_6 ( т.4, а.с.175- 181);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з яким на фото №1 потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу, на фото №1 зображено ОСОБА_6 ( т.4, а.с.182- 188);

- Протокол слідчого експерименту від 03 червня 2021 року , з відеозаписом, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_40 , де потерпіла ОСОБА_9 показала та розказала , як саме відбувалися події 17 листопада 2019 року під час зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням її чоловіка ОСОБА_59 і де вона перебувала як пасажир ,в ході чого відносно них ОСОБА_29 застосував газовий балончик , а потім ОСОБА_37 її чоловіку були нанесені тілесні ушкодження. Пояснення ОСОБА_9 , надані при проведенні слідчого експерименту, не суперечать показанням, наданим нею безпосередньо у судовому засіданні (т.4, а.с.189,193-197)

- Протокол слідчого експерименту від 03 червня 2021 року , з відеозаписом, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_40 , де потерпілий ОСОБА_20 показав та розказав , як саме відбувалися події 17 листопада 2019 року під час зупинки поліцейськими автомобіля під його керуванням і де його дружина ОСОБА_22 перебувала як пасажир ,в ході чого відносно них ОСОБА_29 застосував газовий балончик , а потім ОСОБА_37 йому були нанесені тілесні ушкодження. Пояснення ОСОБА_10 , надані при проведенні слідчого експерименту ,не суперечать показанням, наданим ним безпосередньо у судовому засіданні (т.4, а.с.189,198-201);

- Висновок експерта №1221 від 10 серпня 2021 року , згідно з яким у ОСОБА_10 було виявлено тілесні ушкодження у виді перелому передньої та задньої стінок лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових уламків ,з розповсюдженням лінії перелому на нижню та зовнішню стінки лівої орбіти , закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказані ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) , індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися і , враховуючи дані медичної документації , могли бути спричинені 17 листопада 2019 року. Дані ушкодження могли утворитися при механізмах , на які вказують ОСОБА_20 та ОСОБА_22 в протоколах допитів та при проведенні слідчих експериментів ( т.4, а.с. 220-222);

- Висновок експерта №62 від 20 січня 2022 року , згідно з яким у ОСОБА_10 було виявлено тілесні ушкодження у виді перелому передньої та задньої стінок лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових уламків ,з розповсюдженням лінії перелому на нижню та зовнішню стінки лівої орбіти , закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказані ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів) , індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися і , враховуючи дані медичної документації , могли бути спричинені 17 листопада 2019 року. Дані ушкодження могли утворитися при механізмах , на які вказують ОСОБА_20 та ОСОБА_22 в протоколах допитів та при проведенні слідчих експериментів . Дані ушкодження вкрай малоймовірно могли утворитися при падінні на ґрунтову дорогу , як зазначено у протоколі огляду відеофайлів з портативного відеореєстратора .Дані ушкодження вкрай малоймовірно могли утворитися при механізмах, вказаних у рапортах ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та ОСОБА_56 ( « ОСОБА_10 , рухаючись по інерції, вдарився головою об дверну стойку автомобіля та впав на проїжджу частину, в наслідок чого отримав тілесні ушкодження») ( т.4, а.с. 242-245);

- Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 10 лютого 2022 року, в ході якого були отримані копія розстановки нарядів на 17 листопада 2019 року Окнянського ВП, згідно з яким 17.11.2019 року о 08.00 г. ОСОБА_6 та ОСОБА_14 заступили на патрулювання по маршруту №1,2 ,отримали озброєння , в тому числі кайданки та Терен , та здали зміну 18.11.2019 року о 13.00 г , а також копія наказу №76 від 17.11.2019 року « Про розподіл території обслуговування Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області на зони оперативного чергування» ,згідно з яким до зони № 1 входить с.м.т. Окни (т.6, а.с. 35-41).

Судом також були досліджені матеріали службового розслідування ,проведеного Подільським відділом поліції ГУНП в Одеській області за заявою ОСОБА_10 про спричинення йому тілесних ушкоджень 17 листопада 2019 року ОСОБА_37 під час виконання службових обов`язків, за висновком якого виявлено ряд порушень ОСОБА_6 норм Закону України «Про Національну поліцію» та притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність (т.5, а.с. 90 - 170).

Інші докази, надані прокурором, не мають доказового значення для справи.

Приведений об`єм доказів суд визнає достатнім, самі докази допустимими (окрім протоколу допиту свідка ОСОБА_60 ) , у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу вироку відносно обвинуваченого .

Проаналізувавши всі досліджені в судовому засіданні докази, які є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні та у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством , застосуванням спеціальних засобів , а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, доведена повністю, і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.365 КК України .

Невизнання вини ОСОБА_37 у спричиненні ОСОБА_8 умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень та посилання на те, що остання отримала такі ушкодження при інших обставинах є лише бажанням уникнути відповідальності . Так , фактично визнаючи обставини події, обвинувачений не визнає наслідки, хоча потерпіла одразу патрульною машиною була доставлена в лікарню, де була оглянута лікарем, яка в подальшому при проведені службового розслідування повідомила, що через недостатність професійного досвіду не побачила на рентгенівському знімку перелому у ліктьовому суглобі. При цьому потерпіла на другий день звернулася до іншого лікаря і в подальшому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, вказане тілесне ушкодження могло утворитися саме 28 квітня 2019 року при обставинах, на які вказала потерпіла.

При цьому показання свідків ОСОБА_61 та ОСОБА_62 про те, що вони не бачили, ,що ОСОБА_29 заламував руку ОСОБА_17 не можуть бути прийняті судом до уваги, так як це суперечить не тільки показанням потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_28 , а й самого обвинуваченого ОСОБА_64 .

Крім того, суд не приймає як доказ показання свідка ОСОБА_60 , який був допитаний на стадії досудового розслідування у порядку ст.225 КПК України. Так , при прослуховуванні допиту свідка встановлено, що вказаний свідок є залегендованим , однак жодних матеріалів, які б свідчили про застосування у даному випадку Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" (далі також - Закон № 3782-ХІІ), суду не надано.

При цьому, необхідно брати до уваги, що Закон визначає обов`язкові підстави застосування заходів безпеки - це дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну особи (ст. 20 Закону № 3782-ХІІ).

Вказівка саме на реальну загрозу (ст. 20 Закону 3782-ХІІ) та посилання на можливість проведення допиту «залегендованого» свідка тільки у виключних випадках (ч. 9 ст. 352 КПК) зобов`язує суд перевірити не лише наявність формального статусу особи, щодо якої вжито заходи забезпечення безпеки. Це зобов`язує суд дослідити дані, які свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну свідка.

Встановлюється й процесуальна форма прийняття рішення про застосування заходів безпеки - вмотивована постанова (ухвала), яка приймається органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею, судом (ст. 22 Закону).

Дослідження постанови про застосування заходів безпеки є необхідним для прийняття законного рішення .З метою збереження конфіденційності даних щодо особи та забезпечення її безпеки слід застосовувати положеннями п. 2 ч. 5 та ч. 6 статті 99 КПК, а також пункту "а" ч. 1 ст. 15 Закону № 3782-ХІІ. У такому випадку суду прокурором могла б бути надана копію відповідної постанови із обмеженням відомостей про особу свідка в них.

Однак прокурором жодного процесуально документа щодо застосування заходів безпеки щодо вказано свідка надано не було . Тому вказаний доказ є недопустимим , так як отриманий в порушення порядку, передбаченого КПК України.

Що стосується епізоду за ч.2 ст.365 КК України , то суд прийшов до такого.

Так, правовий статус ОСОБА_65 як службової особи, представника влади та правоохоронного органу підтверджується послужним списком , де відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 12.10.2017 року №1630/о/с ОСОБА_6 обіймав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Окнянського відділення поліції Подільського відділу поліції ГУНП, та мав спеціальне звання «старший лейтенант поліції» та згідно п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-ХІІ від 23.12.1993, був працівником правоохоронного органу та виконував функції представника влади, у зв`язку з чим відповідно до примітки ст. 364 КК України, являвся службовою особою і на час інкримінованого йому кримінального правопорушення 17 листопада 2019 року здійснював патрулювання на службовому автомобілі та був службовою особою правоохоронного органу, в зв`язку з постійним виконанням ними функцій представника влади.

Зі змісту показань обвинуваченого, останній не заперечує перебування на службі та що під час патрулювання близько 18.30 години він з напарником побачили автомобіль, який рухався на околиці с.м.т.Окни і був ним зупинений для перевірки інформації щодо стану алкогольного сп`яніння водія.

Через достатній досвід роботи в правоохоронному органі ОСОБА_47 було достовірно відомо, що:

відповідно до приписів Конституції України:

- людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч. 1 ст. 3);

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19);

- кожен має право на повагу до його гідності (ч. 1 ст. 28).

У відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», здійснюючи владні повноваження поліції, визначені розділом IV Закону, працівники поліції зобов`язані:

- під час виконання своїх завдань забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією України, тощо;

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- поважати і не порушувати прав і свобод людини, тощо (ст. 18 Закону).

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовані вимоги до поліцейського заходу. Зокрема, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про національну поліцію»:

ч. 1. Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

ч. 2. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

В свою чергу, ст. 42 Закону України «Про національну поліцію» передбачено:

1. Поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Закону поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

У своїй повсякденній діяльності обвинувачений мав керуватись Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Положенням «Про Національну поліцію», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877 (в редакції від 16.09.2021), посадовою інструкцією.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі за текстом - Закон) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до вимог статті 3 Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 Закону, під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно до п. п. 1-3 ст. 18 Закону, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Однак у застосуванні таких заходів примусу, як фізичний вплив (сила) та застосування спеціальних засобів у випадку зупинки автомобіля ОСОБА_10 абсолютно не було неякої необхідності -останній не чинив супротиву, не вчиняв будь-яких активних дій. ,хоча і поведінка його не була бездоганною - він висловлювався нецензурною лайкою. У разі, як би ОСОБА_29 назвав себе, повідомив би причини зупинки, повідомив би, що має підозри у вчиненні водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП , дотримався б визначеної законом процедури огляду на стан сп`яніння і тоді б у разі непокори або опору працівнику правоохоронного органу , в залежності від дій або бездіяльності правопорушника , поліцейський мав би право на застосування заходів примусу.

Разом з тим , на оглянутому у судовому засіданні відео з боді-камери чітко видно, що автомобіль зупинився, ОСОБА_29 забрав ключі із замка запалення, тобто подальший рух авто неможливий. Зі сторони ОСОБА_10 є лише словесна перепалка і жодних дій, які б якимось чином загрожувати життю та здоров`ю працівника правоохоронного органу або громадській безпеці та суспільному порядку , останній не вчиняє. За таких обставин дії ОСОБА_31 по застосуванню у салоні авто , де перебувала пасажир ОСОБА_22 спецзасобу Терен -4, завдання удару кулаком в область голови ОСОБА_10 та надягання на останнього кайданок є явним перевищення службових повноважень.

Що стосується завдання ОСОБА_37 удару ногою в обличчя ОСОБА_24 , то і останній, і потерпіла ОСОБА_22 з самого початку давала чіткі і послідовні показання щодо обставин нанесення такого удару саме ОСОБА_66 . Слід зауважити, що відео з боді-камери зафіксувало, що о 18.54 г ОСОБА_20 лежить на землі у кайданках за спиною і жодних слідів крові на обличчі немає. При цьому наступне відео фіксує події лише з 19.00 г, а на обличчі ОСОБА_10 , який вже сидить з тими ж кайданками , з`явилися сліди , схожі на кров, і лише потім ОСОБА_20 повільно з положення сидячи завалюється на бік. При цьому жодних ударів ОСОБА_10 об двері авто не було і такий механізм утворення тілесних ушкоджень не підтверджується висновком експерта. Тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо причетності ОСОБА_31 на нанесення ОСОБА_23 тілесних ушкоджень, про які повідомляли одразу після нанесення і ОСОБА_22 , і ОСОБА_67 .

Таким чином , обвинувачений ,відверто нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади поліцейської служби в Україні, перебуваючи на займаній посаді, вдався до вчинення умисного злочину, суспільно небезпечні наслідки якого призвели до порушення гарантованих Конституцією України прав і свобод громадян.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дотримання цієї вимоги виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду та забезпечує реалізацію таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності винуватості та право на захист.

Таким чином, перевірка судом вищеозначених доказів дозволяє суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у встановленому у судовому засіданні об`ємі.

Зазначена позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.12.2018 року по справі № 301/2178/13-к, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, вичерпується самим фактом вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень, і містять принаймні одну із ознак, визначених у ч. 2 ст. 365 КК України, - супроводжується насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Щодо призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.365 КК України, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, одна із яких є дитиною з інвалідністю, відсутність обставин, які обтяжують його покарання та приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.365 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів із позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 52 КК України додатковими покараннями є позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу та конфіскація майна.

Статтею 54 КК України передбачено, що засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. ОСОБА_6 29 листопада 2016 року відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» склав Присягу на вірність Українському народові, урочисто присягнувши вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини (т. 6, а.п. 49) .

Необхідним чинником забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина є створення дієвої системи запобігання зловживанням і свавільному використанню поліцейськими, як і працівниками інших правоохоронних органів, наданих їм законом повноважень. Така система має забезпечувати невідворотність покарання за злочинні дії, зумовлені службовим становищем зазначених осіб. Адже наявність у працівників правоохоронних органів владних повноважень неминуче зумовлює ризик використання їх усупереч легальній меті та/або в непередбачений законом спосіб, що тягне ряд соціально небезпечних наслідків, у тому числі грубе порушення прав і свобод людини як найцінніших об`єктів кримінально-правової охорони. Відвернення таких ризиків шляхом реалізації кримінальної відповідальності узгоджується з визначеними у частині першій статті 1 КК України завданнями і передбаченою частиною другою статті 50 КК України метою покарання.

Дієвість юридичних засобів запобігання протиправній поведінці уповноважених службових осіб є однією з необхідних умов створення правоохоронної системи, яка б досягала головного результату, - захисту прав і законних інтересів людини і громадянина, і таким чином виправдовувала легітимні очікування суспільства.

Суд погоджується з доводами потерпілих, що при призначенні покарання слід прийняти до уваги те, що вчинений злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, пов`язаний із застосуванням до потерпілого насильства з боку працівника правоохоронного органу, порушенням прав та свобод потерпілого, що свідчить про нехтування обвинуваченим вимог Закону України "Про національну поліцію". Суд враховує , що суб`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, є спеціальний суб`єкт службова особа до яких, зокрема відносяться працівники поліції, на яких покладається функція щодо захисту життя, здоров`я, прав і свобод громадян України, іноземних громадян ,осіб без громадянства; протидії злочинності, охорони громадського порядку, власності та забезпечення громадської безпеки

Суд звертає увагу, що кримінальне правопорушення обвинуваченим як представником влади - працівником правоохоронного органу вчинене всупереч інтересам служби, що виразились у нехтуванні вимог законів України, що призводить до втрати довіри громадян до діяльності правоохоронних органів, завдали істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам у вигляді підриву авторитету правоохоронного органу - Міністерства внутрішніх справ України - поліції, як державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Суд приймає до уваги, що стосовно ОСОБА_10 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, однак винуватість останнього у вчиненні вказаного правопорушення встановлена не була у зв`язку із закриттям справи за давністю. Доказів притягнення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП суду не надано і хоча останні вели себе не коректно, висловлювалися грубою нецензурною лайкою, однак обвинувачений як працівник правоохоронного органу зобов`язаний був суворо дотримуватися норм законодавства при здійсненні свої службових повноважень.

Судом взято до уваги досудову доповідь щодо обвинуваченого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

При цьому суд зауважує , що для вироку за ч.1 ст.122 КК України відсутня підстава для вирішення питання оцінки доказів, що характеризують обвинуваченого , так як і змісту досудової доповіді відносно обвинуваченого, а також встановлення обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, оскільки на час ухвалення вироку суду закінчились строки давності передбачені ст. 49 КК України, а відтак покарання суд не призначає.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України є нетяжким злочином, оскільки санкція даної норми, як у редакції чинній на момент вчинення злочину, так і у редакції чинній на момент ухвалення вироку, передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з ч.5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Верховний Суд у своїй постанові від 19.03.2024 у справі № 756/3924/20 (провадження № 51-5550км23) дійшов висновку, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення, як виду примусових заходів у цілому. Тобто, при звільненні особи від покарання на підставі ст.49, ч. 5 ст.74 КК України., суд не визначає його вид і розмір.

ЩОДО ЦИВІЛЬНИХ ПОЗОВІВ

Відповідно до ст.129 КПК України суд має вирішити цивільний позов у кримінальному провадженні.

Ст.22 ЦК України передбачено право особи (юридичної або фізичної) на відшкодування завданих збитків у результаті порушення її цивільного права.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідно до вимог ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть як бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, так і також відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.п.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав, нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавав позивач, характеру немайнових втрат, та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. ст. 27, 29 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, право на захищати життя, свободу та особисту недоторканність, а обов`язок держави права та свободи людини.

ЩОДО ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ ОСОБА_25 .

Так, доведеність вини обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і звільнення обвинуваченого від покарання за давністю не звільняє його від цивільно-правової відповідальності.

Злочинними діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_8 було завдано шкоду здоров`ю, фізичний біль, приниження ,душевний біль, вона тривалий час не могла працювати, були порушені її нормальні життєві зв`язки ,вона була змушена звертатися за допомогою до рідних та сторонніх людей, що ставило її у незручне становище. Крім того, по питанням, пов`язаним з притягненням обвинуваченого до кримінальної відповідальності , вона змушена була їздити до ДБР, поліції, суду, що порушувало її звичний спосіб життя протягом тривалого часу.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості і тому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню підлягає 70000 грн.

ЩОДО ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

ОСОБА_68 ТА ОСОБА_69 .

Судом встановлено доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Потерпілими пред`явлено цивільний позов до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому потерпілий ОСОБА_10 просив стягнути з Державного бюджету України на його користь у якості відшкодування моральної шкоди 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні за сплати коштів державного бюджету є Держава Україна як учасник цивільних відносин ( частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є Головне Управління Національної поліції в Одеської області, дії працівника якого призвели до настання негативних наслідків.

Тому невизнання позову ГУНП в Одеській області не може бути прийнято судом до уваги.

Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Тобто, розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з встановлених судом обставин справи, потерпілому ОСОБА_10 діями обвинуваченого була завдана моральна шкода, так як змінився уклад його життя та життя його сім`ї, він потребував стаціонарного лікування та тривалого періоду реабілітації, під час якого відчував фізичний біль, емоційну напругу тощо. Також через заборону фізичних навантажень він не міг влаштуватися на роботу і забезпечувати свою родину грошовими коштами. Крім того, суд враховує той факт, що потерпілому були спричинені тілесні ушкодження працівниками правоохоронного органу при перевищенні службових повноважень, тобто особами, які за законом мають обов`язок захищати права громадян, і що викликало у потерпілого почуття незахищеності і правового нігілізму з боку представників держави.

З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при відшкодуванні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, у розмірі 150000 грн., є достатньою та розумною грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану обвинуваченим потерпілому моральну шкоду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (справи «Савула проти України»№ 12868/05 від 10.12.2009 р., «Войтенко проти України» № 18966 від 29.06.2004 р.) достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права особи (справедлива сатисфакція потерпілій стороні).

Визначаючи суму, достатню до відшкодування щодо ОСОБА_9 , суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості судового рішення, враховує нетривалий час для відновлення потерпілою фізичного стану та вважає розмір моральної шкоди в 30000 грн ОСОБА_9 таким, що відповідає глибині перенесених потерпілою страждань та душевних переживань, а також засадам розумності, виваженості та справедливості.

Що стосується відшкодування потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 9769,98 коп, то всі витрати доведені належними доказами. Однак при цьому слід врахувати, що потерпілий підтвердив, що йому було передано на лікування обвинуваченим 100 доларів США ,що на листопад 2019 року складало 2396 грн ,а також 1000 грн, то до стягнення підлягає 6373 грн 98 коп.

Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, а тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, або номера чи види рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не в резолютивній частині рішення (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_10 150000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 6373 грн 98 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , як службової особи Головного Управління Національної Поліції в Одеській області.

Крім того, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом стягнення з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_9 20000 грн.00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди , завданої неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 , як службової особи Головного Управління Національної Поліції в Одеській області.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та звільнити від покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі , з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки.

Відповідно до ст.54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання в порядку виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування моральної шкоди 70000 ( сімдесят тисяч ) грн .

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_10 150000 грн.00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 6373 грн 98 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а всього 156376 грн 98 коп за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_9 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку.

У задоволенні іншої частини позовів відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1