Справа № 539/2550/25
Провадження № 1-кп/539/225/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000260 від 28.04.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лохвиця, Лохвицького району, Полтавської області, громадянки України, українки, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні 2 малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідом та депутатом не являється, у відповідності до ст.89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

установив:

27.04.2025 року ОСОБА_4 , приблизно о 19 год 40 хв перебуваючи поряд із могилою ОСОБА_8 , яка розташована на території кладовища по вулиці Новій у с. Вовчик Лубенського району Полтавської області, діючи з корисливих мотивів, незаконно заволоділа предметом, що знаходився на могилі померлого, а саме траурною композицією у вигляді вазону із штучними квітами з атласних стрічок, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-25/10445-TB від 13.05.2025 899 гривень 40 копійок (вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 40 копійок), та в подальшому розпорядилась нею на власний розсуд, чим спричинила дружині померлого ОСОБА_5 моральні страждання, які виразилися в горі, неспокої, та інших негативних емоціях, а також спричинила останній матеріальні збитки на суму 899 гривень 40 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 обвинувачується y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а саме у незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчиненому з корисливих мотивів.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила, що вчинила злочин за вищевикладених обставин, щиро розкаялася.

Допитана потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона поставила квіти чоловіку на могилу та сфотографувала їх, бо її дитина була хвора вдома і вона хотіла їх показати фотографію. Коли вона їхала з кладовища, то вона зустрілася з обвинуваченою. А коли вона їхала зранку на роботу, то квітів вже не було. У них в селі таких випадків не було, щоб односельчани на могилах якісь предмети забирали собі. Крім обвинуваченої та її бабусі на кладовище ніхто не ходить, а вони дуже часто ходять. Ніхто не має права забирати квіти з могил. Її чоловік був захисником і загинув. Вважає, що обвинувачена за даний злочин повинна бути покарана.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В судових дебатах прокурор просив визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, а також звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила призначити обвинуваченій сувору міру покарання, а саме вона розуміє, що обвинувачену не позбавлять волі, водночас просить призначити максимальний термін випробування.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстави вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, показання якої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції, допитавши потерпілу, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому їй обвинуваченні доведеною, її умисні дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого, вчиненому з корисливих мотивів.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, реєстрації, не працює, особою з інвалідністю не являється, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, не заміжня, однак має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно характеристики по місцю проживання характеризується негативно.

Зі змісту досудової доповіді Лубенського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства є середнім, а її виправлення та запобігання вчиненню нею повторних кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства.

У якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченій суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу, обставинами, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, думку потерпілої, та вважає необхідним для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів призначити покарання в межах санкції статей особливої частини КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 11.07.2025 року включно, тому суд вважає, що його необхідно залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтверджені витрати на проведення експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченої відповідно ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, і призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- вазон з квітами з атласної стрічки, які передані на зберігання володільцю ОСОБА_5 повернути останній.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені на залучення експертів для проведення у Полтавському НДЕКЦ МВС судової - товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-25/10445-ТВ від 13.05.2025 в сумі 1782 (одну тисячі сімсот вісімдесят дві) грн 80 коп.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1