Провадження № 1-кс/686/4004/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції, в залі суду клопотання слідчого СВ Хмельницького РУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузевиця Хмельницького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого інженером нормувальником ТОВ «Новатор», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001191,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В обґрунтування клопотання посилаються на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання з підстав, вказаних у клопотанні, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання з підстав відсутності заявлених ризиків. Окрім того, підозрюваний пояснив, що він на сьогодні не може пересуватися, йому рекомендований ліжковий режим у зв`язку із перелом п`ятого хребця, трьох ребер, забоєм грудної клітини.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.04.2025 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001191 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 1 ст.2861 КК України.

20.04.2025 близько 07 год. 50 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Постановою слідчого СВ Хмельницького РУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 22.04.2025 знято охорону конвою від затриманого ОСОБА_6 , який знаходився на стаціонарному лікуванні у палаті № 4 нейрохірургічного відділення КНП «Хмельницька обласна лікарня».

20 квітня 2025 ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.2861 КК України, а саме про те, що «20.04.2025 року близько 04 години 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), керуючи технічно справним автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пп. 2.3.(б), 12.1. Правил дорожнього руху, рухаючись по автомобільній дорозі О-231705 сполучення «Житомир-Чернівці», зі сторони с. Аркадіївці в напрямку до с. Моломолинці Хмельницького р-ну Хмельницької області, діючи протиправно недбало, тобто не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, яка склалась, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати транспортним засобом, внаслідок чого рухаючись на заокругленні проїзної частини автодороги праворуч по ходу руху на відстані 83.8м. до електроопори №Л5-47, створив небезпеку та допустив виїзд керованого ним автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 за межі проїзної частини із подальшим перекиданням транспортного засобу в кювет.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, пасажир автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми, які за своїми ознаками відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та госпіталізована в відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, пасажир автомобіля «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, які за своїми ознаками відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та госпіталізований в відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради;

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пп. 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному: п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; п. 2.9. Водієві забороняється а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України».

Дана підозра є обґрунтована, адже зокрема підтверджується: рапортом від 20.04.2025; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.04.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.04.2025; результатом тесту «Drager» № 6810 (тест № 7283 від 20.04.2025, результат 0,79 проміле) іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_6 має намір ухилятися від слідства, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

ОСОБА_6 є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, офіційно працевлаштований.

Окрім того,на сьогодні ОСОБА_6 , відповідно до повідомлення т.в.о. директора КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради ОСОБА_10 № 01-08/1214 від 23.04.2025, рекомендований ліжковий режим у зв`язку із перелом п`ятого хребця, трьох ребер, забоєм грудної клітини, що об`єктивно унеможливлює існування можливостей для пересування та переховування від органів досудового розслідування.

За таких обставин, вважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження не є доведеним, а саме лише посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який є нетяжким, не свідчить про безумовне недотримання ним процесуальних обов`язків, які на нього можуть бути покладені при обранні іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки не встановлені та не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначеного ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, офіційно працевлаштований інженером-програмістом у ТОВ «Новатор», раніше не судимий.

Окрім того, слідча суддя враховує і позитивні характеристики ОСОБА_6 , надані, зокрема: діловодом відділу інформаційної та організаційної роботи Чорноострівської селищної ради ОСОБА_11 ; головою правління ОСББ «Престиж-7» ОСОБА_12 ; з місця роботи - ТОВ «Новатор»; сусідів підозрюваного - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; класного керівника та директора Грузевицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які охарактеризували ОСОБА_6 як грамотного працівника, відповідальну особу, добросовісного, дружелюбного, ввічливого, порядного, врівноваженого.

При вирішенні клопотання слідчою суддею також враховується повідомлення т.в.о. директора КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради ОСОБА_10 № 01-08/1214 від 23.04.2025, згідно із яким ОСОБА_6 станом на день надання відповіді, перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні та після його звершення ОСОБА_6 рекомендований ліжковий режим терміном до 1-го місяця.

Також взято до уваги долучені до матеріалів клопотання заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, у яких останні вказали про те, що будь-яких претензій до ОСОБА_6 не мають.

Враховуючи наведені ризики, ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та самі його обставини, стан здоров`я підозрюваного, наявність стійких соціальних зв`язків, відомості про те, що за станом здоров`я ОСОБА_6 рекомендовано ліжковий режим, а також враховуючи ті обставини, що ОСОБА_6 не втікав з місця дорожньо-транспортної пригоди та не вчиняв спроб переховатися від правоохоронних органів, не вчиняв будь-яких дій для перешкоджання розслідування, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання слідчої судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У клопотанні та в судовому засіданні слідчим та прокурором не обґрунтовано того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, не зможе запобігти ризикам, визначеним в клопотанні.

Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що убезпечує можливі контакти із свідками кримінального правопорушення.

При цьому наявність постійного місця проживання підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків за встановлених обставин не є достатніми обставинами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Окрім того, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Разом з тим, ні у клопотанні, ні у судовому засіданні слідчий та прокурор не навели обставин, які б указували на переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню або факт повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого злочину.

А відтак, відсутні законодавчі підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, на підозрюваного необхідно покласти відповідні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 20.06.2025 включно.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186-1 КК України, строком до 20 червня 2025 року включно, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Ухвала діє до 20 червня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя