У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2025 Справа №607/9610/23 Провадження №1-р/607/14/25

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі, клопотання засудженого ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебувало кримінальне провадження №0000697 від 17 березня 2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 309 КК України.

17 липня 2024 року судом ухвалено вирок, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та призначено за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2023 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 17 липня 2024 року.

Надалі, ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року вказаний вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України змінено.

Вирок в частині визнання винуватим та засудження ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України скасовано. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Постановлено ОСОБА_3 вважати засудженим за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, яке на підставі ст.72 КК України переведено в 6 (шість) місяців позбавлення волі, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2023 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Вирішено питання цивільного позову та розподілу процесуальних витрат.

В решті вирок суду залишено без змін.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року набрав законної сили з 06 листопада 2024 року.

09 червня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ «Маневицькій виправній колонії (№42)», у якому він просив роз`яснити вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року та надати йому можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження. У задоволенні даного клопотання, за результатами розгляду по суті, було відмовлено.

04 серпня 2025 року на адресу суду надійшло аналогічне клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ «Маневицькій виправній колонії (№42)», у якому він просив роз`яснити вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року та надати йому можливість ознайомитись із матеріалами кримінального провадження.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду клопотання були належно повідомлені.

Відповідно до ч.2 ст. 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання про роз`яснення вироку.

Вивчивши клопотання про роз`яснення судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Стаття 380 КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню, а мотиви прийняття судового рішення не підлягають роз`ясненню в порядку ст.380 КПК України.

Згідно вищевказаних норм, а також усталеної практики Верховного Суду, зокрема, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №202/4467/14-к, роз`яснення рішення суду є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення (ухвала Верховного Суду України від 13.07.2016 у справі №21-452іп16).

Зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Так, в резолютивній частині ухвали Тернопільського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, якою змінено вирок суду від 17 липня 2024 року, чітко та зрозуміло зазначено про те, що на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, яке на підставі ст.72 КК України переведено в 6 (шість) місяців позбавлення волі, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2023 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Крім того, у вказаній ухвалі не міститься вказівок щодо зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного покарання строк відбутого покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2023 року.

Поряд з цим, при призначенні покарання ОСОБА_3 , судом не застосовувались правила визначені ч.4 ст. 70 КК України щодо зарахування покарання відбутого повністю чи частково за попереднім вироком, оскільки мало місце сукупність вироків.

Також, у вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року зазначено про те, що строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 17 липня 2024 року.

Таким чином, проаналізувавши клопотання засудженого ОСОБА_3 про роз`яснення вироку від 17 липня 2024 року, суд вважає, що зміст такого судового рішення викладено в доступній для його розуміння формі, мотиви прийняття такого рішення є доступними для сприйняття, не допускають подвійного тлумачення, у ньому містяться посилання на відповідні положення закону, якими керувався суд, а резолютивна частина даного рішення містить зрозумілий висновок, внаслідок чого відсутні законні підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду в порядку ст.380 КПК України.

Що стосується клопотання засуджено ОСОБА_3 в частині ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 533-1 КПК України, виправданий, засуджений, особа, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного чи виховного характеру, потерпілий, представник юридичної особи, їх захисники та законні представники мають право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були, до суду, в якому зберігаються такі матеріали. Засуджені, які відбувають покарання в установах виконання покарань, звертаються до суду через адміністрацію таких установ із заявою про надання електронних копій матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та документів, долучених до матеріалів кримінального провадження, необхідних для захисту своїх прав і інтересів (ч.2 ст. 533-1 КПК України).

Як було зазначено в ухвалі суду від 07.07.2025 та вбачається з матеріалів кримінального провадження, за клопотанням засудженого ОСОБА_3 , 21 січня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області йому надано копії матеріалів кримінального провадження в електронному вигляді на цифровому носії інформації, що відповідає вимогам ч.2 ст. 533-1 КПК України. У зв`язку з цим, підстав для повторного задоволення аналогічного клопотання суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 372, 380, 533-1, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 від 04.08.2025 про роз`яснення судового рішення - вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1