Провадження № 1-кс/638/2094/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваної - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова клопотання слідчого - начальника відділення № 2 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 , погодженого начальником Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000853 від 10.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізюм Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, відносно якої 27 грудня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Харкова скерований обвинувальний акт за ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, працюючої державним реєстратором Ізюмської міської ради Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2025 слідчий - начальник відділення № 2 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_7 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по кримінальному провадженню № 0000853 від 10.07.2025, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, в обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000853 від 10 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наприкінці листопада 2023 року, (точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено), тобто у період дії воєнного стану в Україні, у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник умисел спрямований на реалізацію спільного злочину, щодо заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом отримання компенсації у вигляді придбання житла з використанням житлового сертифікату за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, а саме за знищений об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що розташований в с. Велика Комишуваха Барвінківської територіальної громади Ізюмського району Харківської області.

В цей же час, перебуваючи у м. Ізюм Харківської області (точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи обізнаними про порядок отримання компенсації організували заволодіння коштами державного бюджету України, шляхом обману.

З цією метою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 достовірно знаючи, що на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3 відсутні будь-які правовстановлюючі документи про право власності, реалізуючи свій злочинний умисел, розробили злочинний план.

З метою реалізації злочинного плану, у вище визначений період, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за участі пособника ОСОБА_10 , у період дії воєнного стану в Україні, діючи умисно з корисливим мотивом організували вчинення злочину - придбання права на майно шляхом обману з подальшим заволодінням коштами державного бюджету України.

Протягом листопада 2023 року організатор злочину ОСОБА_8 , за участі знайомої місцевої мешканки с. Велика Комишуваха ОСОБА_11 , здійснила підбір житлового будинку в с. Велика Комишуваха Ізюмського району Харківської області. Підбір будинку ОСОБА_8 за участі ОСОБА_11 , здійснювався за параметрами - відсутність власника, жодних правовстановлюючих документів, державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та наявності достатнього ступеню руйнації необхідного для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна.

Далі, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи умови злочинного плану, достовірно розуміючи фактичну відсутність житлового будинку та документів на право власності на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на який відсутні будь-які право установчі документи - обрали його як об`єкт, який буде поданий на отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна.

Разом з цим з метою досягнення кінцевої мети із придбання права на майно та подальшим заволодінням коштами державного бюджету України, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснено визначення особу, на ім`я якої в подальшому можливо здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи реалізацію злочину, у січні 2024 року (точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено), організатор ОСОБА_8 використовуючи участь старости Великомишуваського старостинського округу Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_10 запропонувала останній посвідчити шляхом підписання, постановки відтиску гербової печатки та кутового штампу, підроблену виписку з погосподарської книги про право власності на ОСОБА_12 та характеристикою житлового будинку з зазначенням його площі на житловий будинок розташований за вказаною адресою.

З цією метою, 12 січня 2024 року о 11 годині 55 хвилині, ОСОБА_8 у невстановленому досудовому розслідуванню місці, з використанням ноутбука «Toshiba» створила електронний файл «Word» з розширенням «.doc» - з назвою «митина пер. Молодежний, 7» - друкований текст з інформацією: виписка з погосподарської книги, власник ОСОБА_12 , інн НОМЕР_1 , адреса розташування АДРЕСА_3 , загальна площа 65.5 кв.м., житлова площа 33.5 кв. м., земельна ділянка 0.25 га знаходиться в користуванні, який зберегла у пам`яті вказаного ноутбуку та у подальшому шляхом друку перенесла на аркуш паперу формату А4.

В свою чергу, ОСОБА_10 надала добровільну згоду на посвідчення документу та перебуваючи у не встановленому місці (точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено), достовірно розуміючи свою роль у вчиненні злочину, маючи у своєму розпорядженні аркуш паперу, формату А4, на якому заздалегідь організатором ОСОБА_8 було розміщено друкований текст із зазначенням адреси об`єкту, власника об`єкту, площі будинку, назви органу який оформив виписку та анкетних даних посадової особи яка видала виписку власноруч виконала підпис в графі «староста Великокомишуваського старостинського округу ОСОБА_14», зробила відтиск гербової печатки «Барвінківський виконавчий комітет міської ради Ізюмського району Харківської області №2» та кутовий штамп із зазначенням реєстраційних номерів та дати оформлення виписки.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за участі пособника ОСОБА_10 видала завідомо підроблений документ - виписку з погосподарської книги Великокомишуваського старостинського округу про власника будинку та площі об`єкту нерухомого майна яким фактично визнано власником ОСОБА_12 .

Видану виписку з погосподарської книги №45 від 15 липня 2020 року згідно якої власником визначено ОСОБА_12 передано організатору ОСОБА_8 для проведення подальшої державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна організатором злочину ОСОБА_9 , який є держаним реєстратором.

У подальшому, ОСОБА_9 , будучи державним реєстратором, 31 січня 2024 року, о 16 годині 11 хвилин, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, реалізуючи умови раніше обумовленого злочинного плану, направленого на заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом отримання компенсації у вигляді придбання житла з використанням житлового сертифікату за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, здійснив державну реєстрацію, прав на нерухоме майно, а саме на закінчений будівництвом об`єкт - житловий будинок, загальною площею 65,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_12 під № 53544403.

Результатом умисних протиправних дій організатора ОСОБА_9 стало набуття юридично підтвердженого факту права власності на об`єкт нерухомого майна, якому присвоєно реєстраційний № 040, після чого сформувала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У подальшому, пособник ОСОБА_10 , за вказівкою організаторів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи злочинний план (у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 06 березня 2024 року), виготовила завідомо підроблений акт комісійного обстеження об`єкту, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, типова форма якого визначена Порядком виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затверджена постановою КМУ від 19 квітня 2022 року № 473.

Зазначений акт виготовлений останньою власноручно, складено без комісійного прийнятого рішення та фактичного обстеження об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та датовано 06 березня 2024 року. У акт внесено недостовірні відомості, про те, що житловий будинок зруйновано у результаті збройної агресії російської федерації проти України, внаслідок бойових дій, обстрілів в квітні - вересні 2022 року, при цьому, члени комісії та ОСОБА_12 участі в обстеженні житлового будинку не брали. Складений акт був переданий ОСОБА_10 на розгляд Комісії з обстеження будівель та споруд комунальної та приватної власності пошкоджених внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією російської федерації для подальшого його затвердження та направлення до застосунку «Дія».

Організатор ОСОБА_6 , продовжуючи виконувати умови злочинного плану достовірно розуміючи, що підроблені документи надають можливість заволодіти коштами державного бюджету України шляхом обману, діючи умисно, у період дії воєнного стану в Україні, достовірно знаючи, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , не зруйнований в результаті бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, 05 лютого 2024 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, за допомогою мобільного додатку Порталу Дія (Дія) з мобільного телефону за номером НОМЕР_2 , що належить її матері ОСОБА_12 здійснила реєстрацію заяви на послугу «компенсація за знищене майно».

05 лютого 2024 року вказана заява надійшла у реєстр пошкодженого та знищеного майна та зареєстрована за № ЗВ-05.02.2024-82119.

Рішенням комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричиненних збройною агресією рф проти України Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області (Протокол № 14 від 12 квітня 2024 року) ОСОБА_12 (ЗВ-05.02.2024-82119) було відмовлено у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна у зв`язку з виявленням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.

Згідно рішення голови Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області №2286-VIII від 04 квітня 2024 року було призначено проведення службового розслідування за фактом внесення недостовірних чи неперевірених відомостей до акту про проведення комісійного обстеження вищевказаного об`єкту нерухомого майна. Згідно акту службового розслідування від 17 квітня 2024 року встановлено, що староста Великокомишуваського старостинського округу ОСОБА_10 як член комісії з обстеження будівель та споруд комунальної та приватної власності пошкоджених внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією російської федерації, за усними зверненням ОСОБА_12 , одноосібно склала акт комісійного обстеження знищеного об`єкту нерухомого майна за адресою: Харківська область, Ізюмський район, Барвінківської міської територіальної громади, с. Велика Комишуваха, провулок Молодіжний, буд. 7.

Таким чином, внаслідок окреслених дій організаторами ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 створені та зібрані завідомо підроблені документи, а саме: виписки з погосподарської книги №45 від 15 липня 2020 року згідно якої власником визначено ОСОБА_12 , акт комісійного обстеження об`єктів, знищених внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, розташованих за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Велика Комишуваха, провулок Молодіжний, буд. 7.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та вибухово-технічної експертизи, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , присутні осколкові ураження конструктивного матеріалу огорожі, визначити технічну причину пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомості в цілому, не надається можливим, але встановлено, що вони не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з обстрілами з невстановленого виду озброєння.

Достовірно розуміючи, що підроблені документи надають можливість заволодіти коштами державного бюджету України шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період дії воєнного стану в Україні, достовірно знаючи, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Харківська область, Ізюмський район, Барвінківська міська територіальна громада, с. Велика Комишуваха, провулок Молодіжний, буд. 7, не зруйнований у результаті бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, організатор ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за участі пособника ОСОБА_10 реалізували вчинення злочину направленого на отримання компенсації у вигляді права - придбання житла з використанням житлового сертифікату за знищений об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 1 483 313 грн. 00 коп., намагалися заволодіти коштами, спричинивши шкоду державі в особі Мінінфраструктури, що відповідно до п. 4 Примітки 1 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, тим самим виконали усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що наприкінці листопада 2023 року, (точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено), тобто у період дії воєнного стану в Україні, у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник умисел спрямований на реалізацію спільного злочину, щодо заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом отримання компенсації у вигляді придбання житла з використанням житлового сертифікату за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, а саме за знищений об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що розташований в с. Велика Комишуваха Барвінківської територіальної громади Ізюмського району Харківської області.

В цей же час, перебуваючи у м. Ізюм Харківської області (точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 та ОСОБА_8 будучи обізнаними про порядок отримання компенсації організували заволодіння коштами державного бюджету України, шляхом обману.

З цією метою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 достовірно знаючи, що житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_3 демонтований (з різних причин) до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та будь-які правовстановлюючі документи про право власності на них відсутні, реалізуючи свій злочинний умисел, розробили злочинний план.

З метою реалізації злочинного плану, у вище визначений період, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за участі пособника ОСОБА_10 , у період дії воєнного стану в Україні, діючи умисно з корисливим мотивом організували вчинення злочину - придбання права на майно шляхом обману з подальшим заволодінням коштами державного бюджету України.

Протягом листопада 2023 року організатор злочину ОСОБА_8 , за участі знайомої місцевої мешканки с. Велика Комишуваха ОСОБА_11 , здійснила підбір житлового будинку в с. Велика Комишуваха Ізюмського району Харківської області. Підбір будинку ОСОБА_8 за участі ОСОБА_11 , здійснювався за параметрами - відсутність власника, жодних правовстановлюючих документів, державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та наявності достатнього ступеню руйнації необхідного для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна.

Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , реалізуючи умови злочинного плану, достовірно розуміючи фактичну відсутність житлового будинку та документів на право власності на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який демонтований та знищений внаслідок плину часу та природних явищ до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, та такий який не був пошкоджений у результаті бойових дій, терористичних актів та диверсій, на який відсутні будь які право установчі документи - обрала його як об`єкт, який буде поданий на отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна.

Разом з цим з метою досягнення кінцевої мети із придбання права на майно та подальшим заволодінням коштами державного бюджету України, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 здійснено визначення особи, на ім`я якої в подальшому можливо здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Продовжуючи реалізацію злочину, у січні 2024 року (точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено), організатор ОСОБА_8 використовуючи участь старости Великомишуваського старостинського округу Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_10 запропонувала останній посвідчити шляхом підписання, постановки відтиску гербової печатки та кутового штампу, підроблену виписку з погосподарської книги про право власності на ОСОБА_13 та характеристикою житлового будинку з зазначенням його площі на житловий будинок розташований за вказаною адресою.

З цією метою, 18 січня 2024 року о 08 годині 33 хвилині, ОСОБА_8 у невстановленому досудовому розслідуванню місці, з використанням ноутбука «Toshiba» створила електронний файл «Word» з розширенням «.doc» - з назвою « АДРЕСА_4 » - друкований текст з інформацією: виписка з погосподарської книги, власник ОСОБА_13 , інн НОМЕР_3 , адреса розташування: АДРЕСА_3 , загальна площа 63.3 кв.м., житлова площа 30.5 кв. м., земельна ділянка 0.25 га знаходиться в користуванні, який зберегла у пам`яті вказаного ноутбуку та у подальшому шляхом друку перенесла на аркуш паперу формату А4.

В свою чергу, ОСОБА_10 надала добровільну згоду на посвідчення документу та перебуваючи у не встановленому місці (точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено), достовірно розуміючи свою роль у вчиненні злочину, маючи у своєму розпорядженні аркуш паперу, формату А4, на якому заздалегідь організатором ОСОБА_8 було розміщено друкований текст із зазначенням адреси об`єкту, власника об`єкту, площі будинку, назви органу який оформив виписку та анкетних даних посадової особи яка видала виписку власноруч виконала підпис в графі «староста Великокомишуваського старостинського округу ОСОБА_14», зробила відтиск гербової печатки «Барвінківський виконавчий комітет міської ради Ізюмського району Харківської області №2» та кутовий штамп із зазначенням реєстраційних номерів та дати оформлення виписки.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за участі пособника ОСОБА_10 видала завідомо підроблений документ - виписку з погосподарської книги Великокомишуваського старостинського округу про власника будинку та площі об`єкту нерухомого майна яким фактично визнано власником ОСОБА_13 .

Видану виписку з погосподарської книги №22 від 07 червня 2020 року згідно якої власником визначено ОСОБА_13 передано організатору ОСОБА_8 для проведення подальшої державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна організатором злочину ОСОБА_6 , яка є держаним реєстратором.

У подальшому, ОСОБА_6 , будучи державним реєстратором, 19 січня 2024 року, о 14 годині 29 хвилин, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, реалізуючи умови раніше обумовленого злочинного плану, направленого на заволодіння бюджетними грошовими коштами шляхом отримання компенсації у вигляді придбання житла з використанням житлового сертифікату за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, здійснила державну реєстрацію, прав на нерухоме майно, а саме на закінчений будівництвом об`єкт - житловий будинок, загальною площею 63,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_13 під № 53378271.

Результатом умисних протиправних дій організатора ОСОБА_6 стало набуття юридично підтвердженого факту права власності на об`єкт нерухомого майна, якому присвоєно реєстраційний № 040, після чого сформувала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У подальшому, пособник ОСОБА_10 , за вказівкою організаторів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 реалізуючи злочинний план (у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 02 лютого 2024 року), виготовила завідомо підроблений акт комісійного обстеження об`єкту, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, типова форма якого визначена Порядком виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затверджена постановою КМУ від 19 квітня 2022 року № 473.

Зазначений акт виготовлений останньою власноручно, складено без комісійного прийнятого рішення та фактичного обстеження об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та датовано 02 лютого 2024 року. У акт внесено недостовірні відомості, про те, що житловий будинок зруйновано у результаті збройної агресії російської федерації проти України, внаслідок бойових дій, обстрілів в квітні - вересні 2022 року, при цьому, члени комісії та ОСОБА_13 участі в обстеженні житлового будинку не брали. Складений акт був переданий ОСОБА_10 на розгляд Комісії з обстеження будівель та споруд комунальної та приватної власності пошкоджених внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією російської федерації для подальшого його затвердження та направлення до застосунку «Дія».

Організатори ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , продовжуючи виконувати умови злочинного плану достовірно розуміючи, що підроблені документи надають можливість заволодіти коштами державного бюджету України шляхом обману, діючи умисно, у період дії воєнного стану в Україні, достовірно знаючи, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , не зруйнований в результаті бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, 16 лютого 2024 року, залучивши невстановлену в ході досудового розслідування особу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, за допомогою мобільного додатку Порталу Дія (Дія) з мобільного телефону за номером НОМЕР_4 , що належить невстановленій особі здійснили реєстрацію заяви на послугу «компенсація за знищене майно».

16 лютого 2024 року вказана заява надійшла у реєстр пошкодженого та знищеного майна та зареєстрована за № ЗВ-16.02.2024-85065.

Рішенням комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричиненних збройною агресією рф проти України Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області (Протокол № 14 від 12 квітня 2024 року) ОСОБА_13 (ЗВ-16.02.2024-85065) було відмовлено у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна у зв`язку з виявленням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.

Згідно рішення голови Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області №2286-VIII від 04 квітня 2024 року було призначено проведення службового розслідування за фактом внесення недостовірних чи неперевірених відомостей до акту про проведення комісійного обстеження вищевказаного об`єкту нерухомого майна. Згідно акту службового розслідування від 17 квітня 2024 року встановлено, що староста Великокомишуваського старостинського округу ОСОБА_10 як член комісії з обстеження будівель та споруд комунальної та приватної власності пошкоджених внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією російської федерації, за усними зверненням ОСОБА_13 , одноосібно склала акт комісійного обстеження знищеного об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, внаслідок окреслених дій організаторами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 створені та зібрані завідомо підроблені документи, а саме: виписки з погосподарської книги №22 від 07 червня 2020 року згідно якої власником визначено ОСОБА_13 , акт комісійного обстеження об`єктів, знищених внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, розташованих за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Велика Комишуваха, вул. Миру, буд. 11.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та вибухово-технічної експертизи, визначити технічну причину пошкоджень та руйнувань об`єкта нерухомості в цілому домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , не надається можливим, але встановлено, що вона не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з обстрілами з невстановленого виду озброєння.

Достовірно розуміючи, що підроблені документи надають можливість заволодіти коштами державного бюджету України шляхом обману, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, у період дії воєнного стану в Україні, достовірно знаючи, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: Харківська область, Ізюмський район, Барвінківська міська територіальна громада, с. Велика Комишуваха, вул. Миру, буд. 11, не зруйнований у результаті бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, організатори ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за участі пособника ОСОБА_10 реалізували вчинення злочину направленого на отримання компенсації у вигляді права - придбання житла з використанням житлового сертифікату за знищений об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі 1 433 491 грн. 80 коп., намагалися заволодіти коштами, спричинивши шкоду державі в особі Мінінфраструктури, що відповідно до п. 4 Примітки 1 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, тим самим виконали усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

10 липня 2025 року за результатами зібраних доказів ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

Вина організатора ОСОБА_6 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом допиту представника потерпілого, протоколами оглядів, висновком комплексної судової будівельно-технічної та вибухово-технічної експертизи, протоколом слідчого експерименту, речовими доказами та іншими зібраними документами.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , згідно з п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на представника потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні .

Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні, оскільки:

По-перше, наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , хоча і раніше не судима, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що нею скоєно особливо тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України або за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-друге, незважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні вилучена значна кількість документів, якими підтверджується факт причетності підозрюваної ОСОБА_6 до інкримінованих кримінальних правопорушень, однак досудове розслідування триває та на теперішній час встановлюється місце знаходження документів, які не були вилучені та досліджені в ході слідства, до яких можливо має доступ ОСОБА_6 та яка може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-третє, не зважаючи, що причетність ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується у тому числі і показами свідків та представника потерпілого, перебуваючи на волі, остання буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, а також на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, адже являється організатором у вчинені злочинів, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки та представник потерпілого вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо. (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні.

Враховуючи, що ОСОБА_6 в умовах воєнного стану в Україні, вчинила особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів у боротьбі зі злочинністю, має постійний дохід, земельні ділянки сільськогосподарського призначення, скоїла замах на заволодіння бюджетними коштами на загальну суму 2916804, 80 грн., є організатором кількох злочинів корисливого характеру, має процесуальний статус обвинувачуваної за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень у іншому кримінальному провадженні, обрання більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобігання зазначеним ризика, доцільно застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою гарантування виконання покладених обов`язків у достатній мірі, у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити заставу у розмірі трьохсот прожиткових мінімуму для працездатних осіб, а саме - 908 400 грн.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні підтримав подане клопотання, посилаючись на обставини зазначені у його змісті, просив його задовольнити.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечували, посилаючись на необґрунтованість ризиків, наведених у клопотанні про обрання запобіжного заходу та не погоджуючись з повідомленою підозрою. Окрім заперечень, проти клопотання прокурора, доказів спростування, суду не надано. Просили суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт у певний період доби, з урахуванням того, що підозрювана проживає з матір`ю похилого віку, яка хворіє і потребує стороннього догляду.

Слідча суддя, вислухавши позицію сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановила наступне.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Слідча суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження суд не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України суд зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення обвинуваченими відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідча суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вплив на свідків.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної або інших зацікавлених осіб на свідків, з метою не надання ними свідчень, зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Суд ставиться критично на посилання слідчого у клопотанні про вплив на представника потерпілого, адже матеріали клопотання не містять відомостей, про його встановлення та залучення.

Окрім наведеного, судом не встановлено і у клопотанні не вказано, які саме докази може спотворити підозрювана.

Відповідно до ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

В інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, який є особливо тяжкими, санкція за вчинення яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а також данні щодо особи підозрюваної, яка за місцем проживання характеризується задовільно, проживає разом з матір`ю похилого віку, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду, що підтверджується наданими стороною захисту копіями доказами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо обрання більш м`яких мір запобіжного заходу чим тримання під вартою, та дійшла до висновку, що з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваній, їх тяжкість, даних про особу підозрюваної, слідча суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав інтересів суспільства, слідча суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що є необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - начальника відділення № 2 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 , погодженого начальником Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000853 від 10.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме заборонити підозрюваній залишати місце проживання за адресою проживання: АДРЕСА_2 , з 21:00 год по 06:00 год. ранку, без дозволу слідчого, прокурора, суду, на два місяці тобто до 30.09.2025 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- заборонити з 21:00 год по 06:00 год. ранку залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1