н/п 1-кс/766/6278/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м.Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Генічеської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 0001189 від 31.07.2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Таким чином, на даний час є достатні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначив що підозрюваний перебуває у розшуку за фактом державної зради, є підсанкційною особою.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись недоведеність зазначених у клопотанні ризиків, відсутність відомостей з Інтерполу про перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, відсутність доказів перебування на тимчасово окупованій території та обізнаності його підзахисного про дане кримінальне провадження.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001189 від 31.07.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також у відданні наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням (у редакції ст. 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення.

За версією сторони обвинувачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2022 року, невстановлені військовослужбовці регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань рф, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , захопили та встановили свій контроль над приміщенням Вищого професійного училища № 17 м. Генічеська Херсонської області (далі - ВПУ

№ 17), що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено з метою нелегального ув`язнення, застосування фізичного насильства та катування цивільного населення Херсонської області для отримання відомостей, які цікавили військових рф, а також представників окупаційної влади.

Не пізніше березня 2022 року (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади російської федерації, залучили до реалізації спільного плану співробітника так званого «управління федеральної служби безпеки рф по Республіці Крим та

м. Севастополю» (точна посада та звання не встановлені) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні спецслужбам рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Виконуючи відведену йому роль, у березні 2022 року ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями та представниками спецслужб рф, перебуваючи в окупованому м. Генічеськ Херсонської області, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст. 147 Конвенції незаконно утримував цивільних осіб, а саме потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні захопленої будівлі ВПУ №17 за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88, застосовуючи до нього жорстоке поводження, катування, з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування такої особи з метою залишення її без законодавчого захисту протягом певного періоду часу.

Так, 29 березня 2022 року приблизно о 09.00 близько восьми невстановлених військовослужбовців рф, озброєних вогнепальною автоматичною зброєю, перебуваючи на блокпосту, розташованому біля будівлі ВПУ № 17 за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88, порушуючи вимоги статті 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції, затримали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які хоча й перебували у складі Національної поліції України, однак на момент затримання зброї не мали, участі у бойових діях не брали, до будь-яких підрозділів Збройних Сил, організованих рухів опору чи інших збройних формувань України не відносились, тобто були особами, які підпадають під захист ст. 4 Конвенції, як громадяни України, котрі не беруть активної участі у бойових діях та опинилися в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Відразу після затримання невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці рф конвоювали та ув`язнили потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 в одному з підвальних приміщень будівлі ВПУ № 17 адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької

Комуни, 88, де вони утримувалися приблизно до 17:00 год. 29.03.2022 без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

Так, 29 березня 2022 року приблизно о 09.00 год. близько восьми невстановлених військовослужбовців РФ, озброєних вогнепальною автоматичною зброєю, перебуваючи на блокпосту, розташованому біля будівлі ВПУ № 17 за адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ,

вул. Паризької Комуни, 88, порушуючи вимоги статті 147 Конвенції (нелегальне ув`язнення), затримали ОСОБА_7 та ще одну цивільну особу (яку визнано потерпілою в іншому кримінальному провадженні), які хоча й перебували у складі Національної поліції України, однак на момент затримання зброї не мали, участі у бойових діях не брали, до будь-яких підрозділів Збройних Сил, організованих рухів опору чи інших збройних формувань України не відносились, тобто були особами, які підпадають під захист ст. 4 Конвенції, як громадяни України, котрі не беруть активної участі у бойових діях та опинилися в ході окупації під владою сторони конфлікту (Російської Федерації).

Відразу після затримання невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці РФ конвоювали та ув`язнили потерпілого ОСОБА_7 , а також ще одну цивільну особу (яку визнано потерпілою в іншому кримінальному провадженні) в одному з підвальних приміщень будівлі ВПУ № 17 адресою: Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Паризької Комуни, 88, де вони утримувалися приблизно до 17:00 год. 29.03.2022 без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

29.03.2022 приблизно о 14:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) двоє невстановлених військовослужбовців РФ конвоювали ОСОБА_7 з місця утримання до іншого підвального приміщення ВПУ № 17, де стосовно останнього невстановленими військовослужбовцями РФ, без будь-яких пояснень, застосовувалось фізичне насильство шляхом нанесення ударів рукою та ногами в область голови і тулубу.

По закінченню побиття невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець РФ, знаходячись у вказаному місці, проводив допит

ОСОБА_7 з метою отримання інформації стосовно керівництва рибоохоронної інспекції.

У подальшому 29.03.2022 близько 14:10 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись у місці допиту потерпілого, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із щонайменше трьома невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями РФ, переслідуючи спільну мету отримання інформації стосовно керівництва рибоохоронної інспекції, а також позбавити ОСОБА_7 здатності до супротиву та фізично знесилити перед подальшим допитом, віддав усний наказ присутнім невстановленим військовослужбовцям РФ на застосування стосовно потерпілого ОСОБА_7 катування шляхом психологічного насильства, а саме на відрізання пальців ніг останнього. Виконуючи вказаний наказ ОСОБА_6 , невстановлений військовослужбовець РФ зняв взуття з ніг ОСОБА_7 , занурив їх у металеве відро з водою та здійснив імітацію відрізання великого пальця на правій нозі ОСОБА_7 шляхом приставляння до них невстановленого досудовим розслідуванням металевого предмету (імовірно секатору), чим порушено вимоги ст. 75(2)(е) Додаткового протоколу І (погроза каліцтвом).

Надалі ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію єдиного умислу, діючи за попередньою змовою із щонайменше трьома невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями РФ, без будь-яких пояснень, застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство шляхом нанесення щонайменше чотирьох ударів руками в область тулубу. Після цього ОСОБА_6 спільно з невстановленою у ході досудового розслідування особою проводили допит потерпілого з метою отримання інформації стосовно керівництва рибоохоронної інспекції та обігу наркотиків в Генічеському районі.

Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання,

ОСОБА_6 віддав усний наказ присутнім невстановленим військовослужбовцям рф на застосування фізичного насильства стосовно

ОСОБА_7 . Виконуючи вказаний наказ ОСОБА_6 , невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець РФ, діючи спільно та з єдиною метою з ОСОБА_6 , застосував до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення одного удару дерев`яною киянкою по правому плечу. Далі невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець РФ підняв ОСОБА_7 зі стільця та провів його далі по кімнаті, де поклав на дерев`яний стіл обличчям донизу. Після цього, невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці РФ, продовжуючи діяти на виконання наказу ОСОБА_6 , застосували до потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення щонайменше десяти (точна кількість у ході досудового розслідування не встановлена) ударів дерев`яною киянкою в область сідниць потерпілого. У подальшому невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець РФ посадив ОСОБА_7 на дерев`яний стілець та наніс один удар дерев`яною киянкою з зовнішньої сторони по правому коліну потерпілого. Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець рф, у присутності ОСОБА_6 , випрямив праву ногу ОСОБА_7 та підняв її над землею, у цей час інший невстановлений досудовим розслідуванням військовослужбовець РФ силою надавив рукою на праве коліно потерпілого, чим останньому заподіяно сильний фізичний біль.

Після завершення допиту та катування, 29.03.2022 близько 15:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлений військовослужбовець РФ конвоював потерпілого ОСОБА_7 до іншого місця у підвальному приміщенні та в подальшому до однієї з кімнат, де вже знаходились інші невстановлені досудовим розслідуванням цивільні особи.

За результатами застосування до ОСОБА_7 фізичного насильства та катування ОСОБА_6 та інші невстановлені військовослужбовці РФ спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого колінного суглобу з пошкодженням його хрестоподібної зв`язки та медіального меніску, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги статей 27, 31, 32, 147 Конвенції (катування) та статтю 75(2)(a)(а.2) Додаткового протоколу І (катування).

У подальшому, 29.03.2022 приблизно о 16:50 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) особа, стосовно якої обвинувальний акт скеровано до суду, перебуваючи у місці утримання потерпілого ОСОБА_7 та ще однієї цивільної особи (яка визнана потерпілою в іншому кримінальному провадженні), віддав наказ двом невстановленим військовослужбовцям рф на їх розстріл та закопування тіл на території подвір`я ВПУ №17. Виконуючи вказаний наказ, вони конвоювали ОСОБА_7 з та ще однією цивільною особою (яка визнана потерпілою в іншому кримінальному провадженні) надвір, де наказали зупинитись біля стіни будівлі, тобто вказані дії сприймались як реальна загроза позбавлення життя шляхом розстрілу.

Після цього, невстановленими військовослужбовцями РФ звільнено

ОСОБА_7 та іншу цивільну особу з місця нелегального ув`язнення, без надання їм будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

У період ув`язнення ОСОБА_7 утримувався у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для перебування людини (підвал), які не відповідали встановленим санітарно-гігієнічним нормам, без будь-яких меблів та денного світла, з порушенням температурного режиму, без надання можливості для перебування на свіжому повітрі. Жодні засоби особистої гігієни, питна вода та медична допомога не надавалися. Тобто потерпілий перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але він не мав можливості вільно залишити місце утримання, чим ОСОБА_6 та інші невстановлені військовослужбовці рф порушили вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження).

Отже, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з особою, стосовно якої обвинувальний акт скеровано до суду, та іншими невстановленими військовослужбовцями РФ, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягали у жорстокому поводженні з цивільним населенням, яке виразилось у завданні сильних фізичних страждань (побоїв і тілесних ушкоджень) нелегально ув`язненому ОСОБА_7 , а також у відданні наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на завдання сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) та психічних (імітація відрізання пальця) страждань потерпілому ОСОБА_7 з метою отримання інформації, яка їх цікавила, тобто у катуванні останнього, утриманні ОСОБА_7 в кімнатах непристосованих до перебування осіб, в антисанітарних умовах (нелюдяне поводження); а також у вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що виразилося у нелегальному ув`язненні ОСОБА_7 , котрий перебуває під захистом, чим порушив вимоги ст. ст. 3, 27, 31, 32, 147 Конвенції (нелегальне ув`язнення, катування та нелюдяне поводження) та ст. 75(2)(а)(a.2), (е) Додаткового протоколу І (катування, погроза каліцтвом).

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також у відданні наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням (у редакції ст. 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

09.07.2025 слідчим підозрюваному ОСОБА_6 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області захисника за призначенням адвоката ОСОБА_5

09.07.2025 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному провадженні №0000016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході розслідування доказів, а саме:

-Протокол допиту ОСОБА_7 , який в ході допиту вказав, що 19.03.2022 ОСОБА_9 приїжджав до будівлі Генічеського РВП та схиляв його та ОСОБА_8 до співпраці, також те, що 29.03.2022 разом з ОСОБА_8 незаконно утримувався в підвальному приміщенні ВПУ № 17 м. Генічеська, а ОСОБА_6 застосовував фізичне та психологічне насильство, завдав не менше 5 ударів в область тулубу, надавав наказ військовим рф відрізати йому палець.

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_7 , у ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_6 , який 19.03.2022 приїжджав до будівлі Генічеського РВП та схиляв до співпраці. 29.03.2022 утримував його в будівлі Генічеського ВПУ №17 та наносив йому тілесні ушкодження, а саме удари правою рукою в область печінки, селезінки, грудей, животу, приблизно було 4-5 акцентованих ударів.

-Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , який в ході допиту вказав, що 19.03.2022 ОСОБА_9 приїжджав до будівлі Генічеського РВП та схиляв його та ОСОБА_7 до співпраці.

-Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 , у ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_6 , який 19.03.2022 приїжджав до будівлі Генічеського РВП та задавав питання стосовно співробітництва з окупаційною владою та також представлявся на ім`я ОСОБА_10 .

-Протокол огляду відео, яке було надано потерпілим ОСОБА_8 , на якому ОСОБА_7 впізнав особу на ім`я « ОСОБА_10 », яка ІНФОРМАЦІЯ_4 приїжджала до будівлі Генічеського РВП та схиляла до співпраці. 29.03.2022 утримувала його в будівлі Генічеського ВПУ №17 та наносила йому тілесні ушкодження, а саме удари правою рукою в область печінки, селезінки, грудей, животу.

-Протоколи огляду низки публікацій, які підтверджують утворення військовослужбовцями рф катівні в будівлі ВПУ №17 м. Генічеська, а саме:

-Інтернет-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6

-Інтернет-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8

-Інтернет-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

-інтернет-публікації на Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12

-Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , (чергового чергової частини Генічеського РВП ГУНП у Херсонській області), який повідомив, що 29.03.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 близько 8:30 виїхали до ВПУ № 17 м. Генічеська з метою повернення телефонів співробітників. Приблизно через 7-8 годин ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повернулися в будівлю Генічеського РВП з тілесними ушкодженнями (синці та гематомами).

-Протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , (заступника начальника Генічеського РВП-начальника СВ), яка повідомила, що зі слів ОСОБА_8 їй відомо про утримання та катування його та ОСОБА_7 в будівлі ВПУ № 17 м. Генічеська.

-Протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , (чергового чергової частини Генічеського РВП ГУНП у Херсонській області), який повідомив, що зі слів ОСОБА_7 йому відомо про утримання та катування його та ОСОБА_8 в будівлі ВПУ № 17 м. Генічеська

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

31.07.2025 прокурором прийнято рішення про виділення з кримінального провадження № 0000016 від 28.03.2022 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, в окреме провадження із присвоєнням у Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційного номеру №0001189.

Згідно рапорту о/у УКР ГУНП в Херсонській області за наявними оперативними даними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на окупованій частині Херсонської області (лівобережжі), АР Крим.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 438 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 09.07.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 137 від 09.07.2025 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, на 14.07.2025, 15.07.2025, 16.07.2025 для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

09.07.2025 зазначені повідомлення направлено на номер телефону, яким користується ОСОБА_6 , що фактично підтверджує належне повідомлення підозрюваного про притягнення його до кримінальної відповідальності та необхідність з`явитись до слідчого, що зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протокол огляду мобільного телефону від 09.07.2025).

Утім, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або на тимчасово окупованій території України.

На підтвердження цього, слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 17.07.2025 підозрюваного ОСОБА_6 , оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

В ході досудового розслідування отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 на даний час постійно перебуває на тимчасово окупованій території лівобережжя Херсонської області та АРК з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» лівобережжя Херсонської області з 24.02.2022 року і по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією.

У зв`язку із чим, 01.08.2025 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук у зв`язку з переховуванням від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2025 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні, відомості про яке 31.07.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001189за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, також, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення.

Належного обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає його недоведеним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання винуватим підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Малий Маяк, м.Алушта, АР Крим, українець, громадянин України, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , приживає: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Західна,68, співробітник так званого «Управління Федеральної Служби Бебзпеки Російської Федирації по Республіці Крим та м. Севастополю» рф, раніше не судимий, стосовно якого 15.06.2022 року направлено обвинувальний акт до суду за ч.1 ст.111 КК України.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_14 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_14 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Більш того, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260,261,437-442 КПК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою (ч. 6 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184,186, 193, 194, 197, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 31.07.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001189.

Після затримання підозрюваного, не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1