Справа № 635/5134/19
Провадження № 1-кп/545/62/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2025 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001721 від 20.10.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Викладення фактичних обставин справи, встановлених судом

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , близько 20:30 год 19.10.2018, перебуваючи на території селищного стадіону, розташованого на перехресті вулиць Спортивної та Височанський шлях у смт Високий Харківського району Харківської області, під час обопільної сварки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла через використання останнім акустичної колонки у гучному режимі, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого, наніс йому близько 5-7 ударів руками в області обличчя та корпусу тіла, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта №09-334/2019 від 30.04.2019 тілесні ушкодження у вигляді гематоми потиличної, лобової, скроневої області, пара орбітальну гематому зліва, садна м`яких тканин, потиличної області, лобової і тім`яної області обличчя, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень згідно з п.п.2.3.2. «Б» 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

Кваліфікація дій обвинуваченого органом досудового розслідування

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікованіза ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Позиції сторін

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений клопотання підтримав.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив; попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За змістом положень ч. 2 ст. 288 КПК України при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Тобто, хоча думка потерпілого (його представника) і має бути вислухана судом, однак при закритті кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України, не є пріоритетною та вирішальною. Ухвалюючи рішення про проведення судового розгляду за відсутності потерпілого, суд виходить з того, що були вжиті достатні заходи для забезпечення його явки в судове засідання, однак останній до суду не з`явився.

При цьому суд враховував також і те, що учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Мотиви суду

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 44 КК України і ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення .

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 106 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.106 КК України щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у разі вчинення кримінального проступку встановлюються строк давності тривалістю два роки.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке є кримінальним проступком, санкцією якого визначено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Кримінальне провадження №0001721, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2018 на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, а тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся.

Судом встановлено, що інкримінований ОСОБА_5 кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, ним скоєний 19.10.2019, перебіг передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України двохрічного строку давності не переривався і не зупинявся, відтак строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився.

Окремо суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав останнього, що є недопустимим.

Висновок суду про відповідність клопотання вимогам закону

На підставі викладеного, впевнившись у добровільності заявленого стороною захисту клопотання та усвідомленні обвинуваченим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку про те, що викладені обставини справи в їх сукупності вказують на наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання останнього та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності, визначених п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вирішення цивільного позову

У кримінальному провадженні потерпілим заявлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який підлягає залишенню без розгляду відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, з роз`ясненням позивачу права вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Мотиви інших рішень

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та підстав для обрання такого суд не вбачає.

Процесуальних витрат та речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 284, 288 і 372 КПК України, ст. 49 КК України,

у х в а л и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення особи від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за №0001721, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2018 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, щодо ОСОБА_5 - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через районний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1