Провадження №1-кс/127/7236/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, також разом з вищезазначеною заявою слідчий подав постанову від 03.06.2025 року про уточнення даних матеріалів кримінального провадження, зі змісту якої вбачається, що слідчий просив замінити у пункті першому клопотання про накладення арешту на вилучене майно від 31.05.2025 наступний текст: «на речові докази вилучені під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 » та вважати вірним текст: «на речові докази вилучені 30.05.2025 під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ».

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи у званні молодшого сержанта та перебуваючи на посаді ІПС 2 категорії - начальник групи системи охорони локальних ділянок ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_2 (військова частина НОМЕР_1 ) у вказаній військовій частині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. ст. 1, 8 Закону України «Про державну службу», державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що його дія поширюється на державних службовців військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених до вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 8 вищевказаного Закону, державний службовець зобов`язаний у тому числі: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Згідно із ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на військовослужбовців покладено такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил Україн и. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон) основними функціями Державної прикордонної служби України є, поміж іншого, охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму.

Згідно із ст. 3 Закону, основним принципом діяльності Державної прикордонної служби України є, поміж іншого, законність.

У відповідності до ст. 6 Закону, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно ст. 10 Закону, органи охорони державного кордону безпосередньо виконують поставлені перед Державною прикордонною службою України завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону України.

Відповідно до своєї посадової інструкції, перебуваючи на посаді ІПС 2 категорії - начальник групи системи охорони локальних ділянок ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 у своїй роботі керується законодавчими та нормативно правовими актами України та посадовою інструкцією, відповідно до якої останній зобов`язаний знати вимоги законодавчих та інших нормативно правових актів з охорони державного кордону, прикордонного контролю.

Відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом, тобто військовослужбовці, які заступають на службу з метою забезпечення недоторканості державного кордону України, наділені зазначеними у примітці функціями згідно своїх службових (посадових) обов`язків і являються службовими особами та є суб`єктом Державного бюро розслідувань.

Відповідно до примітки ст. 364-1 КК України у статті 368 цього Кодексу під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Однак ОСОБА_5 достовірно знаючи вищевказані вимоги законодавства, перебуваючи на посаді на посаді ІПС 2 категорії- начальник групи системи охорони локальних ділянок ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 та усвідомлюючи відповідальність за вчинення протиправних дій, вирішив вчинити злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, 23.05.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням точну годину, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи характер свої протиправних дій, з метою власного збагачення, умисно з свого власного телефону НОМЕР_2 , здійснив телефонний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_3 який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та запевнив, що він може посприяти ОСОБА_7 виключно за грошову винагороду, здійснити безперешкодний перетин державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску, на що останній погодився.

В подальшому ОСОБА_5 , 23.05.2025, з корисливих мотивів, продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на вимагання та отримання неправомірної вигоди, прибув до будинку ОСОБА_7 який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та у порушення, посадової Інструкції та вищезазначеного законодавства, будучи працівником правоохоронного органу зі спеціальними знаннями, передбачаючи наслідки за вчинення корупційного кримінального правопорушення, висунув вимогу ОСОБА_7 про необхідність надати йому неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США за організацію ним та сприяння ним у безперешкодному перетині державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску в напрямку Республіки Молдова, на що ОСОБА_7 погодився, повідомивши при цьому, що йому потрібний час для збору вищезазначених грошових коштів.

Надалі, 30.05.2025 ОСОБА_5 о 17 год. 46 хв., реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, направлений на отримання неправомірної вигоди, у порушення вимог вищезазначеного законодавства та своєї посадової Інструкції, перебуваючи на тій же посаді, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вдруге прибув до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 та в черговий раз висунув вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 4000 доларів США за організацію безперешкодного перетину державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску, після чого на виконання вказаної вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , перебуваючи за власною адресою, передав, а ОСОБА_5 отримав грошові кошти в сумі 4000 доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 166 080 грн ), чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

30.05.2025 старшим слідчим в ОВС ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_3 період часу з 20 години 21 хвилин 30.05.2025 до «01» години «30» хвилин ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час отримання неправомірної вигоди, в ході якого у останнього вилучено наступні речі та документи: мобільний телефон IPhone 7 ІМЕІ: НОМЕР_4 , сім карта Київстар НОМЕР_2 , які поміщено до спеціального пакету Державного бюро розслідувань S1011440 та опечатано. П`ятнадцять банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США кожна з наступними серійними номерами: PE05384752C, MK71150347B, LC42196719A, MB52470467B, MB27117070D, LB04697285G, LB21150335P, LF51665856D, LB65778610K, QA36164788A, PL24846021C, MK71150348B, LA43742361A, PF77146319G, MK71150348B, які поміщені до спеціального пакету Державного бюро розслідувань S1011441 та опечатано. Чотири банкноти номіналом по 500 гривень кожна з наступними серійними номерами: КГ4069275, АЄ9299770, ГМ2583811, ЕБ4498858. Три банкноти номіналом по 100 (сто) гривень кожна з наступними серійними номерами: ЄА7492558, УД6822601, ЄЗ7085268, 1 (одна) банкнота номіналом 50 гривень ЕБ7444467, три банкноти номіналом по 20 гривень кожна з наступними серійними номерами:ЕГ9385226, ГЛ3684365, ЕИ8301448, які поміщено до спеціального пакету Державного бюро розслідувань S1011439 та опечатано.

Крім цього, 30.05.2025 в період часу з 20:50 по 22:28 слідчим ОСОБА_8 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , під час якого відшукано частину предмету неправомірної вигоди наданої ОСОБА_5 , а саме грошові кошти номіналами по 100 доларів США з наступними серіями номерами: PK58184125B, QJ16143959A, PK62262422I, LB55114626K, MK72512319A, PF09944316K, LL83841648G, PK58184126B, PK24360284B, LF05968972K, LH96214175B, PL48346480D, MB90140450D, MK71466701C, PD97654565C, MK71866446C, PJ59145555A, PE08182967D, MB05664277A, QI01592816A, QK32662044A, MB01152605E, LB47334760E, PL24845515C, мобільний телефон марки iPhone 13, ІМЕІ: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 , 10 купюр номіналом по 100 доларів США в загальній сумі 1000 доларів США.

31.05.2025 вилученні речі під час невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді, з врахуванням того, що не забезпечення його схоронності може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

За таких обставин вказані документи підлягають арешту, оскільки його незастосування може призвести до зникнення майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи зазначене вище слідчий просив клопотання задовольнити.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000110 від 26.05.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 31.05.2025 про визнання речовими доказами та їх зберігання, вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000110 від 26.05.2025.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час проведення невідкладного обшуку, є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 30.05.2025 під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дані речі мають значення речових доказів, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 30.05.2025 під час проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти номіналами по 100 доларів США з наступними серіями номерами: PK58184125B, QJ16143959A, PK62262422I, LB55114626K, MK72512319A, PF09944316K, LL83841648G, PK58184126B, PK24360284B, LF05968972K, LH96214175B, PL48346480D, MB90140450D, MK71466701C, PD97654565C, MK71866446C, PJ59145555A, PE08182967D, MB05664277A, QI01592816A, QK32662044A, MB01152605E, LB47334760E, PL24845515C;

- мобільний телефон марки iPhone 13, ІМЕІ: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 ;

- 10 купюр номіналом по 100 доларів США в загальній сумі 1000 доларів США.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя