Провадження по справі № 1-кп/752/804/25
У Х В А Л А

"29" січня 2025 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судового засідання у кримінальному провадженні №000022, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2019 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

за участю сторін і учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

У серпні 2020 прокуратура м. Києва подала до Голосіївського районного суду м. Києва обвинувальний акт кримінальному провадженні №000229 від 19.03.2019 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст. 366 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 під час проведення підготовчого судового засідання просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи його таким, що відповідає вимогам КПК України за формою та змістом Вважає, що провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, посилаючись не висновки, які викладені в ухвалі Київського апеляційного суду від 15.03.2023, якою було відмовлено у задоволенні подання про підсудність вказаного кримінального провадження визначена за іншим судом.

Також просив проводити спільний розгляд позовної заяви, яка подана ним в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість зі сплати орендної плати за землю в розмірі 9 869 425,18 грн., з обвинувальним актом.

Сторона захисту проти призначення судового розгляду на підстав обвинувального акта заперечувала.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вважає, що акт у порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не містить відомостей про фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінують його підзахисному. Зокрема вказував на те, що ОСОБА_3 інкримінують внесення до податкових декларацій з плати за землю за період 2017-2018 роки завідомо неправдивих відомостей, що полягало у неправильному обрахуванні розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ТОВ «Узай» директором якого був останній, та призвело до зниження розміру орендної плати й ненадходженню до місцевого бюджету коштів в особливо великих розмірах. Вважає, що на момент пред`явлення обвинувачення, відсутній податковий борг, оскільки відсутнє узгоджене податкове зобов`язання - ТОВ «Узай» оскаржило у визначеному законом порядку податкове рішення-повідомлення.

Також вказує на те, що в обвинувальному акті не вказано про фактичні обставини, які були встановлені під час проведення досудового розслідування, які б доводили наявність злочинного умислу у його підзахисного на ухилення від сплати податків, обов`язкових платежів, а також щодо внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів.

Просив повернути акт прокурору, оскільки формулювання обвинувачення не відображає суті обвинувачення. Вважає, що неконкретність пред`явленого обвинувачення, порушує право на захист, оскільки неможливо зрозуміти, від якого обвинувачення слід захищатися.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника. Заперечував свою винуватість у пред`явленому обвинувачені, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим.

Також сторона захисту просила повернути позовну заяву прокурору.

Вислухавши думки сторін, ознайомившись з обвинувальним актом, позовною заявою, суд приходить до наступних висновків.

Підсудність даного провадження Голосіївському районному суду м. Києва фактично визначена ухвалою Київського апеляційного суду 15.03.2023, який відмовив у задоволенні подання про направлення обвинувального за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва

Щодо відповідності обвинувального акта вимогам КПК України.

Згідно ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Зазначене рішення повинно відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК, тобто містити наведені у вказаній нормі відомості.

Щодо доводів захисника про невідповідність обвинувального акту положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України в частині відсутності викладу обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, для доведення формулювання обвинувачення тощо, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам вказаної статті.

З наслідками перевірки, судом встановлено, що акт містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Акт підписаний слідчим та прокурором.

Самі обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта, є предметом судового розгляду.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті викладених фактичних обставин формулюванню обвинувачення та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки дані питання підлягають доказуванню на стадії судового розгляду справи та надання оцінки зібраним доказам по справі. Питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого на стадії підготовчого провадження є недопустимими й суперечить положенням глави 27 КПК України.

Згідно вимог закону, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

На підготовчому засіданні суд першої інстанції не вправі перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується особі (їх повноту), оскільки законодавець не наділяє суд на цьому етапі повноваженнями оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення. Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає формальне з`ясування наявності в такому рішенні прокурора відповідних обов`язкових реквізитів.

Ознайомившись із обвинувальним актом, оцінивши доводи сторони захисту, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, зокрема, в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зокрема обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 містить відповідні розділи.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Щодо прийняття до спільного розгляду із обвинувальним актом цивільного позову.

Згідно із ч.5 ст. 175 ЦПК України (яким користується суд про розгляді цивільних позовів у кримінальному провадженні) у разі пред`явлення позову особою, якій законом надані права звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Так, відповідно до ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Між тим, підстави для представництва інтересів держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДПС у м. Києві як у позовній заяві, так і під час проведення підготовчого судового засідання прокурором не наведені.

За таких обставин суд вважає, що підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави відсутні, що відповідно до пункту 4 частини 4 статті 185 ЦПК України є підставою для повернення прокурору позовної заяви, що не позбавляє прокурора до початку судового розгляду повторно подати позовну заяву, обґрунтувався вимоги такого представництва.

Окрім того, діяльність Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДПС у м. Києві на момент вирішення питання прийняття позову до спільного провадження, припинена. Замість нього функціонує Центральна державна податкова інспекція Головного управління ДПС у м. Києві.

Інших клопотань учасниками кримінального провадження, в тому числі, щодо закриття провадження, стороною захисту не заявлено.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, провівши підготовку до судового розгляду і вирішивши питання, передбачені ч.2 ст. 315 КПК України, суд приходить до висновку про закінчення підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд, -

постановив:

відмовити захиснику ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України повернути прокурору позовну заяву подану ним і інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУДПС у м. Києві про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди, заподіяної злочином в розмірі 9869425,18 грн., оскільки відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Призначити судовий розгляд на підстави обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, чю1 ст. 366 КПК України у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Голосіївського районного суду м. Києва об 11 год. 35 хвилин 29 січня 2025 року.

В судове засідання викликати сторони і учасників кримінального провадження, їх уповноважених представників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 03.02.2025 о 17 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1