ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/218/25 Справа № 705/698/25 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осітна Уманського району, Черкаської області, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з 13.04.2025 року військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

Т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотання, в якому просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2025 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 24 квітня 2025 року до 22 червня 2025 року без визначення розміру застави.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що характер та тяжкість вчинених злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дають підстави для застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Крім того, слідчий суддя не вбачав підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозра стосується злочину, який спричинив смерть людини.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.04.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначив, що при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слідчим суддею було допущено порушення права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

10.04.2025 року підозрюваний ОСОБА_7 уклав з адвокатом ОСОБА_8 договір про надання правової допомоги. Повноваження щодо захисту прав ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 були надані органу досудового розслідування, а тому він був залучений як захисник у даному кримінальному провадженні.

На момент розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_7 не був затриманий в порядку ст. 207 КПК України, або затриманий в порядку ст. 190 КПК України, він був призваний на військову службу за мобілізацією та зарахований до списків особового складу Збройних Сил України, військова частина НОМЕР_1 з 13.04.2025 року.

Слідчого ОСОБА_9 , яка проводила слідчі дії та здійснила виклик підозрюваного на 14 та 15 квітня 2025 рокубуло належним чином повідомлено,що підозрюваний ОСОБА_7 був призваний на військову службу за мобілізацією.

Незважаючи на те, що орган досудового розслідування було повідомлено про місцезнаходження підозрюваного, про причини неприбуття для проведення слідчих дій 14 та 15.04.2025 року, не здійснивши жодного виклику, як передбачено у Главі 11 КПК України, здійснив привід підозрюваного ОСОБА_7 до слідчого судді для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, без будь яких правових підстав.

Під час розгляду клопотання слідчого, підозрюваний повідомив слідчого суддю, що захист його прав здійснює адвокат ОСОБА_8 (який прямував з м. Кіровоград до м. Умані, щоб прийняти участь у справі). Однак суд відмовив підозрюваному у розгляді клопотання слідчого за участю захисника ОСОБА_8 без будь якого обґрунтування, та продовжив розгляд з участю захисника ОСОБА_10 , якого було залучено постановою слідчого для участі у проведенні слідчих дій додаткового допиту та пред`явлення осіб для впізнання.

Таким чином, провівши розгляд клопотання слідчого у відсутності захисника, який за законом здійснює захист підозрюваного на досудовому розслідуванні, слідчим суддею порушено право підозрюваного на захист.

Стороною захисту були зібрані докази, які спростовують доводи прокурора про існування ризиків, вказаних слідчим у клопотанні, а також документи які підтверджують міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність в нього родини й утриманців, характеристика з місця проживання підозрюваного, довідка про склад сім`ї, свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, заяви колишньої та нинішньої дружини з проханням не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В оскаржуваній ухвалі не зазначено жодних обставин, які свідчать про існування заявлених ризиків, навіть не зазначено які ж існують ризики, згідно ст. 177 КПК України, не містить посилань на жодний доказ чи обставини їх існування, які містяться в матеріалах кримінального провадження та надані під час судового засідання слідчим та прокурором, відсутні відомості про обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів також керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст.ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 60000073 від 26.01.2025 року за ознаками складу злочинів передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України.

10.04.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб;

ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

ч. 3 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Причетність ОСОБА_7 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: даними електронного рапорту інспектора чергового ЧЧ СМ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.02.2025 року; даними протоколом огляду місця події від 25.02.2025 року; даними протоколу огляду предмету від 26.02.2025 року; даними протоколу обшуку від 26.02.2025 року; даними протоколу огляду предмету від 27.02.2025 року; показаннями свідка ОСОБА_11 від 27.02.2025 року; даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.03.2025 року; висновком експерта № 05-7-02/83 від 28.03.2025 року; даними протоколу огляду місця події від 10.03.2025 року.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею, при постановлені оскаржуваної ухвали, взято до уваги обставини, які враховувалися при обрання запобіжного заходу, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність сталих соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела прибутку, має закордонний паспорт.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 вдався до умисних ініціативних дій, спрямованих на штучне створення формальних підстав для ігнорування викликів слідчого та унеможливлення застосування до нього запобіжних заходів. Крім того, усі причини, з яких ОСОБА_7 уникав прибуття до слідчого та слідчого судді, є штучно створеними ним самим та за його ініціативи, вони не є об`єктивними, а мають виключно умисний суб`єктивний характер (перебування на стаціонарному лікуванні один день, призов на військову службу за власним бажанням).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що відсутні підстави для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозра стосується злочину, який спричинив смерть людини.

За таких обставин слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Зважаючи на характер та обставини особливо тяжкого злочину, ставлення підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення, обґрунтовано свідчить про те, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Доводи захисника ОСОБА_8 щодо порушення прав підозрюваного ОСОБА_7 на захист є безпідставними, оскільки при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, захист прав підозрюваного здійснював адвокат ОСОБА_10 , відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі від 24 квітня 2025 року 004-230001195. А відповідно до постанови слідчого від 24.04.2025 року (а.с. 135), захисник ОСОБА_10 був залучений для проведення окремої дії, а саме, для розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Уманському міськрайонному суді Черкаської області та забезпечення його прибуття 24.04.2025 року о 16 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_2

Докази, які були долученні до апеляційної скарги захисником, а саме повідомлення від 14.04.2025 року, довідка від 13.04.2025 року, копії свідоцтва про народження, довідка-характеристика від 10.04.2025 року, заява ОСОБА_12 від 24.04.2025 року, заява ОСОБА_13 від 24.04.2025 року, не спростовують доводи прокурора про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Всі інші обставини, наведені захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, стосовно специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні запобіжного заходу та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_14 .

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя допустив помилку при обчисленні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з резолютивної частини ухвали від 24 квітня 2025 року слідчий суддя при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив строк запобіжного заходу - 60 діб, з 24 квітня 2025 року до 22 червня 2025 року, включно, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Ч. 4 ст. 196 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

10.04.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів прийшла до висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді до скасування з постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: