ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 607/11229/23

Провадження № 11-кп/820/511/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 від 23.02.2023 за клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією частини всього майна, що є його власністю;

- за ч. 3 ст. 307 КК України - у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто з 23 лютого 2023 року.

На підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_6 зараховано термін його попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 23 лютого 2023 року, по дату винесення вироку включно, тобто по 12 червня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 задоволено.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання змінено.

Постановлено вважати засудженим ОСОБА_9 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. В решті вирок суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 травня 2025 року касаційній скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора задоволено частково.

Ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07 липня 2025 року клопотання прокурора задоволено частково та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 07 серпня 2025 року включно.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.307 КК України, з яких санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винним у пред`явленому обвинуваченні, останній може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності; зважаючи на процедуру отримання показів від осіб, які є свідками, передбачену ст.23 КПК України, а також, що обвинуваченому ОСОБА_6 відомі анкетні дані зазначених осіб продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою їх зміни на користь обвинуваченого. Крім того продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходів. А тому з урахуванням обставин, визначених у ст.178 КПК України, у тому й числі віку, стану здоров`я, репутації обвинуваченого, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 зможе лише найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити мету запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який подане ним клопотання просив задовольнити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав прохання адвоката ОСОБА_7 щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07 липня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою по 07 серпня 2025 року включно.

До спливу продовженого строку тримання під вартою судове провадження закінчити є неможливим, а тому є необхідність у вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.307 КК України, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину та продовжують існувати ризики визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, які виправдовують продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також колегія суддів бере до уваги обставини, визначені у ст.178 КПК України, у тому й числі вагомість доказів, які свідчать про обґрунтованість обвинувачення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, які йому ставляться у вину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має офіційних джерел доходів, його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, репутацію, тощо.

Під час розгляду клопотання прокурор довів обставини, визначені у ч.1 ст.194, ст.199 КПК України, у тому й числі недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, та зважаючи на завершення терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , визначеного ухвалою апеляційного суду, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, колегія суддів, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, відповідно до положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України вважає недоцільним визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

Не вбачає колегія суддів підстав для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про що у судовому засіданні апеляційного суду просили обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, оскільки менш суворий запобіжний захід аніж тримання під вартою не зможе забезпечити мети застосування запобіжного заходу, передбаченої ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 178, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 02 жовтня 2025 року включно.

Ухвала діє по 02 жовтня 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: