Справа № 446/25/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2023 за № 0000275 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2023 року, близько о 16 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою незаконної порубки дерев на території природно-заповідного фонду, прибув до лісового масиву у виділ № 16 квартал № 62, що входить до складу природно-заповідного фонду лісовий заказник місцевого значення «Вислобоки», створеного відповідно до рішення ХVII сесії VII скликання Львівської обласної ради № 760 від 25.10.2018 року, розташованого у Жовтанецькому лісництві Кам`янка-Бузького ДЛГП «Галсільліс» на території Жовтанецької територіальної громади, поблизу с.Вислобоки Львівського району Львівської області. Після чого, перебуваючи у вищевказаному місці, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконну порубку дерев, всупереч вимогам ст.ст.4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст.5,12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 3, 10 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, за допомогою ручної пили для дерева, цього ж дня, в період часу приблизно з 16:40 годин, ОСОБА_3 здійснив незаконну порубку, шляхом відокремлення від кореня, зрізавши до ступеня припинення росту, одне сироростуче дерево породи «Ялина» діаметром пня в корні 4 см, яке відноситься до першої групи лісів, категорія захисності (особливо захисні лісові ділянки), лісові ділянки на особливо охоронюваних частинах «заказників», заподіявши матеріальну шкоду інтересам держави в розмірі 8621 (вісім тисяч шістсот двадцять одна) гривня 46 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 246 КК України незаконна порубка дерев, вчинена на території природно-заповідного фонду.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Зокрема вказав, що дійсно 07.12.2023 року на території природно-заповідного фонду, поблизу с.Вислобоки Львівського району Львівської області зрізав ялинку, у вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Представник потерпілого Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання на адресу суду скерував заяву у якій просив судове засідання проводити без його участі, при визначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вказані докази є належними, достовірними, допустимими, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку і не протирічить одне одному. Від цього суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце.

Дії ОСОБА_3 , які полягають у незаконній порубці дерев, вчиненій на території природно-заповідного фонду суд кваліфікує за ч.3 ст. 246 КК України. Провина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, тому він підлягає покаранню за вчинення вказаного злочину.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України передбачене ч. 3 ст. 246 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є нетяжким злочином, також враховуються дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, задовільну характеристику за місцем проживання, зокрема скарг на нього не надходило, порушень громадського порядку не спостерігалось, відсутність стійких соціальних зав`язків, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, думку учасників провадження, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, визначеному санкцією ч. 3 ст. 246 КК України. Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, характеризуючі дані про особу винного, а саме те, що на час розгляду справи він повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, ставлення винного до вчиненого та його наслідків, пом`якшуючі обставини у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, та те що обвинувачений сплатив, завдану ним шкоду державі у розмірі 8621.46 грн., а також всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

одне дерево породи «Ялина», довжиною 1,80 м., стовбур діаметром 4 см, яке передане на відповідальне зберігання головному лісничому Кам`янка-Бузького ДЛП «Галсільліс» ОСОБА_7 та зберігається на території, що в с. Сапіжанка, вул. Володимира Великого, 92, Львівського району Львівської області залишити в розпорядженні Кам`янка-Бузького ДЛГП «Галсільліс»;

ручну пилу для дерева, сірого кольору, металеву - конфіскувати в дохід держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.12.2023 - скасувати.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1