Справа № 577/3215/25
Провадження № 1-кс/577/847/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000563 від 02.06.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Клопотання обґрунтовується тим, що 01.06.2025 приблизно о 23 год. ОСОБА_6 , спілкуючись по телефону зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , почув поряд з нею голоси незнайомих чоловіків. Дізнавшись адресу проживання ОСОБА_8 , яку остання винаймала, близько 24:00 год., ОСОБА_6 разом зі своїми батьками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі Рено Меган, н.з. НОМЕР_1 , прибули до будинку АДРЕСА_2 .

У цей час біля під`їзду вказаного будинку вже перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які щойно вийшли із найманої ОСОБА_8 квартири, маючи намір йти до дому.

Дізнавшись, що перераховані особи є знайомими колишньої дружини, ОСОБА_6 , на грунті ревнощів до колишньої дружини, розпочав суперечку в ході якої дістав з кишені куртки складний ніж та утримуючи у правій руці, наблизився до ОСОБА_11 якому умисно завдав не менше трьох ударів в ділянку грудної клітини і живота та один удар в ділянку правого стегна, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням брижі тонкої кишки та формуванням гематоми брижі тонкої кишки, відкритої рани правого стегна з формуванням м`яких тканин гематоми, поверхневих ран грудної клітини.

У тяжкому стані ОСОБА_11 був доставлений до хірургічного відділення КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова» та невідкладно прооперований.

02.06.2025 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №0000563 за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України і того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

Обгрунтовуючи підозру сторона обвинувачення послалася на такі докази: покази, надані ОСОБА_6 під час допиту та слідчого експерименту, відповідно до яких останній визнав факт та обставини спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , який повідомив, що у вечірній час знаходився в гостях у квартирі ОСОБА_7 , розташованої у багатоквартирному будинку біля «Спортивного магазину», де у нього виник конфлікт з раніше не знайомим ОСОБА_6 , під час якого останній дістав з кишені ніж та завдав удари в живіт та ногу; покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протокол допиту лікаря ОСОБА_15 , який вказав, що 02.06.2025 о 01.00 год. бригадою швидкої допомоги до лікарні був доставлений ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями у вигляді ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням з брижі тонкої кишки та формуваннями гематоми брижі тонкої кишки, кровотечі з м`яких тканин передньої черевної стінки, відкритої рани правого стегна з формуванням між тканинної гематоми, поверхневими ранами грудної клітинки, саднами правого колінного суглоба, тощо.

Прокурор стверджує, що в ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з метою запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати досудовому розслідуванню, вчинити інші кримінальні правопорушення.

На доведеність цих ризиків зазначив таке.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину насильницького характеру, за вчинення якого загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Відтак, тяжкість вчиненого злочину свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, а усвідомлення невідворотності покарання дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності, що перебуваючи на свободі він може вчиняти дії направлені на уникнення кримінального покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду. До того ж інкримінований злочин вчинив у громадському місці, використовуючи малозначний привід, заподіявши потерпілому декілька ножових поранень у ділянки розташування життєво-важливих органів, що вказує на його надмірну агресивність та нездатність до нормального співіснування у соціумі. Крім того, 19.07.2024 року ОСОБА_6 самовільно залишив в/ч НОМЕР_2 та переховується від проходження військової служби.

Також звертає увагу, що ОСОБА_6 є колишнім чоловіком свідка ОСОБА_7 , а тому може впливати на останню шляхом вмовлянь, погроз тощо з метою схилити до надання неправдивих показів на власну користь. Після скоєння злочину підозрюваний вчини активні дії, направлені на приховування знаряддя злочину ножа, який до цього часу, не зважаючи на розшукові заходи, не знайдений. Зазначене свідчить про намагання ОСОБА_6 перешкодити кримінальному провадженню шляхом приховування речових доказів. До того ж ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку. Колишня дружина ОСОБА_7 неодноразово протягом 2023-2025 років зверталася до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою відносно ОСОБА_6 про вчинення ним насильства у сім`ї, у зв`язку з чим ОСОБА_6 протягом року декілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного сторона обвинувачення переконує, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідатиме не лише особі підозрюваного, а й характеру та тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.

Прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання фактично пославшись на обставини викладені вище.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечили задоволенню звернення і пропонують застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому підозрюваний запевняє, що буде з`являтися за першою вимогою слідчого та суду, а адвокат стверджує про невідповідність запропонованого засобу, який є найсуворішим, обставинам справи та особі підозрюваного.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши представлені докази суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України. Даний злочин віднесений законодавцем до тяжких. Обгрунтованість висунутої підозри підтверджується представленими доказами достатніми для переконання на цьому етапі у правомірності попередньої кваліфікації інкримінованого правопорушення.

Також, стороною обвинувачення доведені ризики, що свідчать про можливість переховування підозрюваного від слідства та суду, продовження злочинної діяльності, впливу на свідка. Саме на це вказує тяжкість інкримінованого злочину, суворість покарання, що загрожує, самовільне залишення військової частини в період воєнного стану, можливість незаконного впливу на колишню дружину ОСОБА_7 , яка є свідком по справі.

Крім того, врахуванню підлягає і суспільна небезпечність підозрюваного, який за малозначним привідом ножем заподіяв тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , двічі протягувався у 2025 році до відповідальності за «домашне насильство», а також заява потерпілого, котрий перебуває у лікарні в тяжкому стані, про побоювання за власне життя.

З огляду на викладене пояснення свідка ОСОБА_9 (матері підозрюваного), яка охарактеризувала сина, як спокійну, урівноважену та адекватну людину, не спростовують доведені стороною обвинувачення ризики, що є вагомими для врахування.

Суд бере до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості провадження (ст. 131 КПК), з огляду на необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_6 від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Зокрема судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання суду обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, відповідно до пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції відповідатиме принципу пропорційності, оскільки застосований до нього запобіжний захід буде необхідним за встановлених обставин, унеможливить переховування від правосуддя та продовження вчиняти злочини.

Отже, стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним вище ризикам.

Відтак, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігання спробам, зазначених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись: ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000563 від 02.06.2025 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 24 години 01.08.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1