печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого групи слідчих - слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001337 від 16.07.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городище Черкаської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не адвоката, не депутата,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий групи слідчих - слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0001337 від 16.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування поданого клопотання зазначено, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001337 від 16.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідування час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів виник злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом надання їм засобів та вказівок для цього, а також усуненням перешкод.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про введення на території України воєнного стану, а також про проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці підшукав особу, яка має бажання перетнути державний кордон України яким виявився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не має законних підстав для перетину державного кордону України, 13.08.2025 останні домовились про зустріч 14.08.2025 за адресою: м. Київ, бул. Лесі України, 7-а, за для обговорення механізму незаконного переправлення ОСОБА_7 державного кордону України.

14.08.2025, приблизно о 12 год. 30 хв., під час зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, Лесі України, 7-а, останній запропонував ОСОБА_7 організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза межами встановлених прикордонних пунктів пропуску до країн Європейського Союзу за 12 000 доларів США.

Надалі, отримавши погодження від ОСОБА_7 , ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що процедура його виїзду через державний кордон України полягає у тому, що ОСОБА_5 , після отримання зазначеної грошової винагороди від ОСОБА_7 , надає йому контакт особи, яка спеціалізується на фактичному незаконному переправленні через державний кордон України, що буде виступати ролі провідника та яка буде здійснювати супровід ОСОБА_7 з міста Києва до Закарпатської області, при цьому використовуючи залізничне сполучення. Далі, по прибуттю разом із провідником до Західної України, ОСОБА_7 та провідник повинні будуть заселитись до одного з місцевих готелів на одну ніч та, в подальшому, його повинен буде забрати інший, вже місцевий провідник, функцією якого являється вже безпосереднє переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза межами встановлених прикордонних пунктів пропусків. Крім того, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що така незаконна схема є налагодженою, останнього можуть переправити у групі декількох осіб, дане переправлення буде безпечним для ОСОБА_7 та його знайомі провідники вже неодноразово переправляли осіб по зазначеній злочинній схемі.

В подальшому, під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що його незаконні послуги будуть коштувати 12 000 доларів США та, опісля отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_5 буде виступати в тому числі гарантом вдалого незаконного переправлення ОСОБА_7 залученими ним провідниками, контролювати хід виконання взятих зобов`язань.

Далі, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що останньому необхідно буде відправити фото його закордонного паспорту, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 необхідно буде його переслати іншим, невстановленим досудовим розслідуванням особам, для погодження дати для перетину державного кордону України.

Також під час розмови з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 має можливість виготовити ОСОБА_7 підроблену медичну документацію з Інституту Серця, що наддало б останньому змогу отримати довідку військово-лікарської комісії про визнання непридатним до військової служби та подальшому отриманні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного про визнання непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку, за допомогою якої можливо перетнути державний кордон України, зробивши це за грошову винагороду.

Надалі, 14.08.2025, увечері, ОСОБА_7 на виконання злочинних вказівок ОСОБА_5 , надіслав в месенджері «Телеграм» останньому фото свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

02.09.2025, приблизно о 12 год. 40 хв., ОСОБА_7 , погодившись на злочинні вимоги ОСОБА_5 , які полягали в наданні грошових коштів за подальшу організацію його незаконного переправлення через державний кордон України, передав останньому під час зустрічі в ресторані «Міміноші» за адресою: м. Київ, вул. Михайла Задніровського, 13, грошові кошти в сумі 12000 (дванадцять тисяч) доларів США (відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України, еквівалента сума на момент вчинення правопорушення 12000 доларів США становить 497876 (чотириста дев`яносто сім тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень, які ОСОБА_5 вказував ОСОБА_7 передати за надання своїх злочинних послуг.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України вручені підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику 03.09.2025.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція якого передбачає кримінальне покарання у позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, з метою зміни їх показань, експертів з метою надання ними неправдивих висновків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У той же час, при визначенні розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваному обов`язків, необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри та вагомість наявних доказів про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, а також вагомість доказів, якими підтверджується наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати положення ч. 5 ст. 182 КПК України та призначити заставу у межах 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 5 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведені мета застосування запобіжного заходу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, вважає розмір застави непомірним для підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, заперечення та докази, якими вони обґрунтовуються, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001337 від 16.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зібрані докази (матеріали провадження), які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 , зокрема:

- протоколи допитів свідка ОСОБА_7 ;

- протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протокол затримання підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколи проведених обшуків від 02.09.2025;

- інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 . Крім того, вищенаведені обставини підтверджуються поясненнями прокурора наданими під час розгляду цього провадження.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя, з урахуванням матеріалів клопотання та пояснень сторін у судовому засіданні, вбачає наявними ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, з таких підстав.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_5 будучи повідомленим про підозру у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки відповідальність за вчинення інкримінованого йому злочину передбачена у вигляді позбавлення волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім того, підозрюваний може знищити, сховати та спотворити речі або документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (відеозаписи з місця події, переписку з іншими учасниками та третіми особами, тощо). Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, оскільки володіє інформацією про їх повні анкетні відомості та місця перебування. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слід врахувати що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Тобто, ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження, як при зібранні доказів, так і до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також встановлено, що до вказаних кримінальних правопорушень причетні й інші особи, які можуть сприяти його вчиненню або подальшому переховуванню підозрюваного. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного та конкретні обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим у провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , а тому наявні підстави для задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за належне визначити заставу межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 грн, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною сумою для нього.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Покладення даних обов`язків в разі внесення застави є застереженням від настання наслідків, що супроводжуються вище встановленими слідчим суддею ризиками, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний, у відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України, звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0001337 від 16.07.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто до 31.10.2025.

Строк тримання під вартою підозрюваного обчислювати з моменту його затримання, а саме: 02.09.2025 о 12 год. 50 хв.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (дві сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/р UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31.10.2025.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1