Справа №573/1725/25
Номер провадження 1-кс/573/352/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні за №0000073 від 28.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля, Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що з травня 2023 року ОСОБА_4 за усною домовленістю з раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , здійснював підшукування осіб, яким з метою проведення будівництва та облаштування потрібні були послуги екскаватора. Для виконання таких робіт ОСОБА_7 залучав належний йому екскаватор-навантажувача JCB 4 CX-4WS 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 та водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У результаті виконання таких робіт ОСОБА_9 за погодженням з ОСОБА_7 отримував 25 відсотків від отриманого прибутку.

За невстановлених в ході досудового розслідування обставин, маючи протиправний намір незаконно збагатитися за рахунок незаконного заволодіння чужим майном, у кінці березня 2025 року у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме екскаватором-навантажувачем JCB 4 CX-4WS номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 .

У березні 2025 року ОСОБА_7 у телефонному режимі неодноразово висловлював вимогу ОСОБА_4 про повернення останньому екскаватору-навантажувачу, з метою його подальшого продажу, однак вказані вимоги були проігноровані. Крім того, у кінці березня 2025 року ОСОБА_7 зателефонував водію екскаватора-навантажувача ОСОБА_8 та повідомив про необхідність припинення робіт та про намір повернення екскаватора-навантажувача власнику.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння екскаватором-навантажувачем JCB 4 CX-4WS номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_4 усвідомлюючи вимоги ОСОБА_7 повернути екскаватор-навантажувач у власне користування, у кінці березня 2025 року, точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, надав вказівку водію екскаватора ОСОБА_8 зняти GPS-трекер, не повідомивши останнього про свої злочинні наміри. В подальшому, будучи обізнаним про відсутність GPS-трекеру на вказаному екскаваторі, ОСОБА_4 у період з 29.03.2025 по 31.03.2025, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, надав вказівку водію екскаватора ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , щодо залишення вказаного транспортного засобу у визначеному ним місці на території с. Куянівка Білопільської територіальної громади Сумської області та передачу йому ключів від такого. На виконання вказівки останнього ОСОБА_8 перегнав екскаватор-навантажувач в с. Куянівка Білопільської територіальної громади Сумської області та залишив за адресою: АДРЕСА_1 , а ключі від транспортного засобу передав ОСОБА_4 .

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння екскаватором-навантажувачем JCB 4 CX-4WS номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , з метою його подальшого переміщення та переховування від законного власника, звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та не повідомляючи такого про протиправність своїх дій, та про їх виконання без відома власника транспортного засобу, попрохав підшукати місце, де можна розмістити екскаватор-навантажувач. На виконанні вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_10 звернувся до представників СФГ «Корх» з якими погодив залишити транспортний засіб на території вказаного фермерського господарства за адресою: АДРЕСА_3 . Крім цього, ОСОБА_4 , будучи інвалідом І групи та не маючи реальної можливості здійснювати управління екскаватором-навантажувачем для реалізації свого протиправного наміру, з метою незаконного заволодіння таким, звернувся до ОСОБА_10 , який не був обізнаний про справжні наміри ОСОБА_4 , з проханням перемістити екскаватор-навантажувач до території СФГ «Корх» у с. Воронівка Білопільської територіальної громади Сумського району, не повідомляючи останнього про протиправність своїх дій та вчинення їх без згоди власника транспортного засобу.

На виконання вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_11 перемістив екскаватор-навантажувач JCB 4 CX-4WS з номерним знаком НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 до с. Воронівка, вул. Центральна, Білопільської територіальної громади Сумської області.

Таким чином, виконуючи вказані дії з прямим умислом та корисливим мотивом, не повідомляючи про них власника транспортного засобу ОСОБА_7 , ОСОБА_4 заволодів екскаватором-навантажувачем JCB 4 CX-4WS номерний знак НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновка експерта №СЕ-19/119-25/12821-АВ від 06.08.2025 становить 1 288 056,86 грн., всупереч волі власника та спричинив такому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, у подальшому 28.07.2025 працівниками поліції встановлено місцезнаходження екскаватора-навантажувача JCB 4 CX-4WS номерний знак НОМЕР_3 , за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Воронівка, вул. Центральна, 18 та вилучено в ході огляду місця події для повернення власнику.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному заволодінні у період з 29.03.2025 по 31.03.2025, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, транспортним засобом екскаватором-навантажувачем JCB 4 CX-4WS номерний знак НОМЕР_3 , належним ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів 27.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні цього злочину.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Обґрунтованість підозри доводиться рядом доказів, зібраних під час досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду місця події від 28.07.2025 (ділянка місцевості розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходився екскаватор-навантажувач); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 та іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України.

При виборі запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, надано оцінку в сукупності всім обставинам, у тому числі:

1) вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

2) віку підозрюваного ОСОБА_4 та стану його здоров`я;

4) соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , способу життя, задовільній характеристиці;

5) відсутності у підозрюваного ОСОБА_4 , офіційного місця роботи і легального постійного заробітку;

6) майновий стан підозрюваного.

У ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з метою запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , вчинення іншого кримінального правопорушення.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать такі обставини: ОСОБА_4 має соціальні зв`язки у місці фактичного проживання, не працевлаштований, що певною мірою свідчить про можливість зміни ним свого місця проживання. Вказані обставини з високим ступенем імовірності можуть свідчити про наявність ризику можливого переховування від органу досудового розслідування.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать такі обставини: ОСОБА_4 проживає в межах однієї територіальної громади із свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_4 , та свідком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_5 , яких підозрюваний добре знає, а тому в ході спілкування може впливати на них з метою зміни свідчень на свою користь.

Отже, у ході досудового розслідування кримінального провадження за №0000073 від 28.07.2025 стосовно ОСОБА_4 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Також зібрано докази, що свідчать про його відповідну негативну репутацію та ризики, передбачені п. 1 та 3 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки враховуючи вищевикладене, неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту цілодобово без застосування електронного засобу контролю.

З метою забезпечення дієвості цього запобіжного заходу є доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу вимогу, що обґрунтовується необхідністю профілактичного впливу на ОСОБА_4 , з метою сприяння його не ухиленню від слідства та суду; 2) не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчиненню нового злочину; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) уникати спілкування із свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Отже, зважаючи на вищевикладене, існує необхідність застосувати запобіжний захід, який певним чином обмежить свободу пересування підозрюваного та забезпечить реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала повністю з мотивів, зазначених вище.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти застосування домашнього арешту, при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, пред`явлена ОСОБА_4 підозра за ч. 1 ст. 289 КК України має місце та на даному етапі досудового розслідування підтверджується достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Враховуючи те, що обставини та підстави обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є доцільними, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово без застосування електронного засобу контролю за місцем фактичного проживання строком на два місяці.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, суд приходить до того, що згідно матеріалів клопотання останній фактично постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому суд також вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі їх наявності), а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Суд вважає, що на даному етапі вказана міра запобіжного заходу є такою, що в достатній мірі забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, як сторони кримінального провадження.

Враховуючи викладене вище, не вирішуючи питання про винуватість підозрюваного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 181, 199, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 1 ст. 289 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 60 днів, поклавши на нього відповідні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду по першому виклику для проведення слідчих чи процесуальних дій; 2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматися від спілкування із свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначити терміном на два місяці з дня винесення даної ухвали, але не більше строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 покласти на слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Білопільського районного суду ОСОБА_14