Справа № 296/7800/25
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України в кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024 року, за ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1,2,3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.2 ст.317, ч.4 ст. 190 КК України.

Слідством встановлено, що не пізніше липня 2024 року по 25 лютого 2025 року ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів, спрямованих на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 08.07.1999 зі змінами та доповненнями, вчинили кримінальні правопорушення, що пов`язанні з незаконним придбанням, виготовленням, пересиланням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

25.02.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

25.02.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у незаконному придбані, виготовлені, пересиланні, зберіганні, перевезені з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України

Слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира постановлено ухвалу №296/2138/25 від 27.02.2025 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.04.2025 (включно), з правом внесення застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

В подальшому дія запобіжного заходу неодноразово продовжувалася, нарзі підозрюваний перебуває під вартою на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.05.2025 (справа №296/5489/25) строк дії ухвали до 23.07.2025

Постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців.

Слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців.

Наразі подано клопотання про продовження строків досудового розслідування до 6 місяців.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність продовження застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив його задовольнити. Прокурор наголосив на продовженні існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен їм запобігти також зазначив, що підозра буде посилена до ч.3 ст.307 КПК України.

Захисник підозрюваного-адвокат ОСОБА_6 просив пом`якшити запобіжний захід до домашнього арешту або зменшити заставу до 80 прожиткових мінімумів та просив не враховувати, що підозра буде посилена оскільки доказів цьому прокурор не надав.

Підозрюваний підтримав захисника та вказав, що його дружина внесе заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів.

Так ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України, частиною 3 якої передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час судового розгляду встановлено, СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000373 від 09.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2,3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.2 ст.317, ч.4 ст. 190 КК України.

В ході досудового слідства встановлено причетність до злочинів громадянина ОСОБА_5 якому 25.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира постановлено ухвалу №296/2138/25 від 27.02.2025 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.04.2025 (включно), з правом внесення застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн.

В подальшому дія запобіжного заходу неодноразово продовжувалася, нарзі підозрюваний перебуває під вартою на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.05.2025 (справа №296/5489/25) строк дії ухвали до 23.07.2025

Підставою застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див.рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року).

Слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обгрунтованою "поза розумним сумнівом" та підтверджується:

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 25.02.2025;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 10.07.2024;

- протоколом огляду місця події від 10.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10.07.2024;

- висновком експерта №СЕ-19/106-24/10816-НЗПРАП від 07.08.2024;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 11.07.2024;

- протоколом за результатами проведення візуального спостереження за особою у публічно доступних місцях від 16.07.2024;

- протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 16.07.2024;

- протоколом за результатами НСРД накладення арешту на кореспонденцію огляд та виїмка затриманої кореспонденції від 13.11.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання.

Слідчий суддя приймає заперечення захисника щодо посилань прокурора, що підозра йде на посилення з ч.2 ст.307 КК України на ч.3 ст.307 КК України оскільки доказів цьому не надано.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

18.07.2025 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира (справа №296/7779/25) строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 25.08.2025.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Щодо ризиків на які посилається прокурор.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 :

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинення інших кримінальних правопорушень.

Щодо можливості переховування (ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України)

Цей ризик оцінюється слідчим суддею з урахуванням суті та характеру злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , (йому оголошено підозру за 10 епізодами злочинної діяльності за ч.2 ст.307 КК України) що відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, також враховую правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості.

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі тих, місцезнаходження яких станом на сьогодні може бути не встановленим, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинення кримінальних правопорушень супроводжується залученням певної кількості осіб, які на даний час не встановлені, та засобів маскування (конспірації) незаконної діяльності.

Відповідно повне коло осіб, причетних до вчинення злочинів, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування не виявлено і не вилучено.

Отже, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 дійсно може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перебуваючи на волі підозрюваний може спробувати тиснути на інших підозрюваних, які виявили бажання співпрацювати зі слідством, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою затягнути слідство .

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 є раніше судимим 13.03.2024 Житомирським районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 70, ст.75 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років з встановленням іспитового строку 2 роки. при цьому на шлях виправлення не став та знову обгрунтовано підозрюється у 10 епізодах злочиннох діяльності за ч.2 ст.307 КПК України

При цьому характер та послідовність вчинення злочинів ОСОБА_5 , у вчиненні яких він наразі обґрунтовано підозрюється, відповідно до зібраних наразі доказів, може свідчити про те, що вчинення даного роду кримінальних правопорушень є основним способом та джерелом його доходів.

Також слідчий суддя враховує особу підозрюваного ОСОБА_5 :

- молодий працездатний чоловік, не працює, утриманців не має, зі слів одружений;

- його задовільний стан здоров`я, групи інвалідності, тяжких захворювань чи стану, що унеможливлює його утримання в усовах СІЗО не має;

- матеріальний стан: збут наркотичник засобів за грошові кошти.

- раніше судимого за злочини у сфері обігу наркотичних засобів та прекурсорів, судимість не погашена та злочини, інкримінуються вчинені в період іспитового строку.

За даних ризиків, та особи підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за жодних обставин не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам незаконного впливу на свідків і перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином..

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів ( ч. 3 ст. 197 КПК України) .

ОСОБА_5 утримується під вартоюз моменту затримання -25.02.2025 тобто близько 5 місяців, що не виходить за межі ч.3 ст.197 КПК України .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, так як підозра відносно ОСОБА_5 обґрунтована та ризики, що встановлені при обранні запобіжного заходу не зменшилися та існують і надалі.

Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті .

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При застосуванні запобіжного заходу 25.02.2025 слідчий суддя визначив заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400,00 грн

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, доводи захисника, матеріальний стан підозрюваного та строк утримання під вартою, слідчий суддя вважає за можливе зменщити розмір застави у розмірі, який становить 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 757000 гривень 00 копійок. Слідчий суддя вважає, що саме такий розмір застави у даному конкретному випадку здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, коло яких має повідомити підозрюваному слідчий або прокурор;

- у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 25.08.2025.

Отже за результатами розгляду клопотання слідчий суддя приймає рішення про часткове задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 серпня 2025 року (включно)

Клопотання сторони захисту задовільнити частково.

Зменшити розмір застави ОСОБА_5 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника застави та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, коло яких має повідомити підозрюваному слідчий або прокурор;

- у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 25 серпня 2025 року.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СУ ГУНП в Житомирській області, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000373.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.07.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1