Справа № 463/5253/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2306/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 серпня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0001805 від 08.05.2025 застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виженка, Вижницький район, Чернівецька область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,підозрюваного за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 серпня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 , погоджене прокурором Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№ 19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту затримання підозрюваного о 10:28 год. 07 серпня 2025 року до 10:28 год. 05 жовтня 2025 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 300 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста ) гривень .

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_6 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю - для запобігання можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме

c. Виженка, Вижницького району, Чернівецької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду - для запобігання можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи - для запобігання можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

4) утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - для запобігання можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - для запобігання можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є надуманими та такими, що не підтверджуються жодним доказом.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, та ще до оголошення підозри добровільно повернув кошти в сумі 300 000 грн.

Вказує, що ОСОБА_15 одружений, має на утриманні двох дітей, а також сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу.

А відтак, на думку захисника, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, є діючим військовослужбовцем, останньому слід зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу вигляді застави.

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_16 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001805 від 08.05.2025 за ч. 5 ст. 191 КК України.

07 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах організованою групою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, ризики його позапроцесуальної поведінки, які існують.

Зокрема, слідчим суддею враховано, що підозрюваний, зважаючи на тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, при цьому соціальні зв`язки не перешкоджатимуть йому покинути своє місце проживання; може впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом їх переконання з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину, та саме тому слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Так, згідно з матеріалами провадження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, відповідно до якого повідомлено час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також відомості про осіб причетних до його вчинення; матеріалами службового розслідування, відповідно до яких встановлено порушення у діях ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 , пов`язані із заволодінням бюджетними коштами; матеріалами проведеного аудиторського звіту № 3 від 30.06.2025, відповідно до якого встановлено розмір завданої шкоди 5 368 250,00 грн., а також безпідставне нарахування та виплату коштів на зазначену суму; матеріалами проведеного огляду внутрішньої електронної пошти ДПСУ закріпленої за ОСОБА_12 , відповідно до якого встановлено надходження від ОСОБА_17 документів необхідних до зарахування на карткові рахунки військовослужбовців, в яких безпідставно зазначені суми до зарахування; протоколами допитів у якості свідків військовослужбовців розрахункового відділення фінансово-економічної відділу (бухгалтерської служби), а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які підтвердили протиправні дії ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 про безпідставне нарахування військовослужбовцям додаткових коштів та заволодіння ними та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкриміноваих останньому кримінальних правоворушень, що ОСОБА_6 не заперечує.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянта в цій частині.

Щодо розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину злочину, розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави має забезпечити певний рівень відповідальності підозрюваного, тим самим стримуючи його від можливих спроб маніпуляцій з метою уникнення покарання

За таких обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , завданої злочином майнової шкоди, а також з урахуванням його майнового та сімейного стану та наявності вищевказаних ризиків - застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки відповідає підвищеній суспільній небезпеці злочину, враховує специфіку часу війни (нестабільність, ризики втечі, ускладнений доступ до правосуддя), а також забезпечує баланс між інтересами досудового розслідування, потерпілого і правами підозрюваного.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваної, при якому перспектива втрати застави буде для неї необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 серпня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: