Справа № 359/8188/25
Провадження № 1-в/359/409/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «БВК (№ 119)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 121 КК України, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року та постановою Верховного Суду від 06 травня 2025 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

у с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України. Клопотання мотивоване тим, що засуджений за сумлінну поведінку і ставлення до праці отримав 3 заохочення, працевлаштований на промисловій зоні установи. Вказані обставини свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення, тому ОСОБА_4 просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Звертав увагу суду на те, що прибувши до установи відбуття покарання 29.03.2024, одразу почав працювати. Відповідаючи на питання прокурора, зазначив, що у зв`язку з проблемами зі слухом, по запиту Верховного Суду його було етаповано з колонії для розгляду касаційної скарги, тобто він не працював лише коли перебував у СІЗО. Крім того, сумлінно ставився до покладених на нього обов`язків, має три заохочення станом на 18.07.2025. Негативно відноситься до вчиненого ним злочину, вживає заходів для відшкодування завданої шкоди, що свідчить про становлення його на шлях виправлення.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» проти задоволення клопотання засудженого не заперечував, посилаючись у цьому питанні на розсуд суду. Крім того у судовому засіданні підтвердив, що засуджений ОСОБА_4 дійсно, прибувши 29.03.2024 до колонії, після двотижневого обов`язково карантину, одразу почав працювати. З заробітної плати засудженого стягується не більше 20 відсотків на погашення цивільного позову. Також зазначив, що згідно подання від 17.07.2025 засуджений ОСОБА_4 отримав третє заохочення.

У судовому засіданні прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 почав працювати фактично лише перед настанням пільги, передбаченої ст. 82 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали поданого клопотання та особової справи, характеристику на засудженого від 16.07.2025, дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Так, ОСОБА_4 засуджений за вироком Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року, вирок Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку вказівку при кваліфікації дії обвинуваченого ОСОБА_4 на «заподіяння тілесних ушкоджень, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний із стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину». У решті вирок суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 травня 2025 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року змінено. Виключено із судових рішень вказівку про визнання обставин, що обтяжують покарання тяжкі наслідки, завдані злочином, які призвели до встановлення ОСОБА_6 інвалідності I групи, використання ним крісла колісного і потреби в наданні сторонньої допомоги та вчинення злочину в присутності дитини. Пом`якшено ОСОБА_4 призначене за ч. 1 ст. 121 КК України покарання до 6 років позбавлення волі. В решті вказані судові рішення щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Початок строку 27 грудня 2023 року. Кінець строку 07 квітня 2028 року.

З матеріалів клопотання, особової справи та характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, отримав 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Стягнень немає. Засуджений дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, однак робить це з метою отримати поблажливість. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити. Приймає участь у програмах ДВВ в розділ «Духовне відродження», «Творчість». Ставлення до правопорушення: не визнає вину і вважає, що його засудили незаконно.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно частини 2 вказаної статті, у разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин. Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 довів, що став на шлях виправлення, за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 3 заохочення, після прибуття у ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» одразу почав працювати, що спростовує доводи прокурора про те, що засуджений ОСОБА_4 почав працювати лише перед настанням пільги, передбаченої ст. 82 КК України.

Також суд звертає увагу, що рішенням комісії ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» від 22.05.2025, засудженому відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої ст.82 КК України, по заяві засудженого, а не з підстав, що останній не став на шлях виправлення. Крім того суд враховує, що у засудженого відсутні стягнення за увесь період відбування покарання, а саме з 29.03.2024 по 18.07.2025. Тобто, суду не надано належних та допустимих доказів того, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 відбув необхідну частину покарання за вироком суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, термін такої пільги настав 07.04.2025.

Таким чином, на думку суду, матеріали клопотання доводять, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення і відбув необхідну частину призначеного покарання за тяжкий злочин, що становить 1/2 покарання.

За таких обставин, враховуючи тяжкість і характер вчинених кримінального правопорушення, ставлення засудженого ОСОБА_4 до скоєного, дані про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, суд вважає за доцільне замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, яка станом на 18.07.2025 становить 2 роки 8 місяців 19 днів, більш м`яким у виді обмеження волі, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

Керуючись ст. ст. 12, 82 КК України, ст. 158 КВК України, ст. ст. 376, 537 - 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженому вироком Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 121 КК України, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року та постановою Верховного Суду від 06 травня 2025 року, до 6 років позбавлення волі, замінити не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, у виді обмеження волі строком на 2 роки 8 місяців 19 днів.

Врахувати у строк відбування покарання час переміщення засудженого до нового місця відбування покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7