Справа № 953/9485/21
н/п 1-кс/953/5084/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 по справі № 953/9485/21 у кримінальному провадженні № 0000681 від 14.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 по справі № 953/9485/21 у кримінальному провадженні № 0000681 від 14.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у якому адвокат просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000681 від 14.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України у вигляді накладення арешту на 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, зокрема, що на стадії досудового розслідування перебуває кримінальне провадження №0000681 від 14.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 190 КК України. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 залучена у якості потерпілої та володільця майна, на яке накладено арешт. Він є представником потерпілого (володільця майна), повноваження підтверджуються належним чином.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 року накладено арешт на 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В ухвалі суду вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.03.2021 року, в м. Харкові, група невстановлених осіб, шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, після смерті власниці ОСОБА_6 , 1950 р. н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволоділи частиною будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказані 2/8 частки житлового будинку є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Таким чином, 2/8 частки житлового будинку, що перебували у власності ОСОБА_6 , розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження визнані речовими доказами, у зв`язку з чим у слідства виникла необхідність накласти арешт на житлові приміщення вказаних часток будинку, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що незастосування цього заходу може призвести до зникнення речового доказу, а також перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання. З метою виключення можливості протиправно розпорядитись 2/8 частками житлового будинку, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначені частки житлового будинку є предметом злочину, який вчиняється, з метою збереження речового доказу, на підставі ч. 1 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на вказані частки житлового будинку.

В той же час, 07 травня 2021 року ОСОБА_4 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовною заявою, якою просила суд витребувати нерухоме майно, а саме - 2/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 зі скасуванням державної реєстрації права власності на вказане майно на ім`я ОСОБА_5 та відновленням державної реєстрації права власності на вказане майно на ім`я ОСОБА_6 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обгрунтувала тим, що вона є спадкоємцем за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_6 належала на праві приватної власності частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що складає 2/8 частки за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання (догляду), посвідченого 13.11.2004 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 , зареєстрованого в реєстрі за №4850. Згідно заповіту, посвідченого 16.06.2015 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 , все своє майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_4 ОСОБА_4 30 листопада 2020 року звернулася до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини, таким чином спадщину прийняла. Заведена спадкова справа №34/2020 від 09.12.2020 року. Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1268-1270 ЦК України позивачу - ОСОБА_4 належить право власності на 2/8 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 та на все інше майно, яке знаходиться за вказаною адресою в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_9 звернулася до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - 2/8 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2021 року позивачці було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з тим, що вищевказане нерухоме майно вибуло із володіння ОСОБА_6 . Виявилось, що в результаті протиправних (шахрайських) дій групи осіб нерухоме майно тричі змінило свого власника. Тому ОСОБА_4 була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2022 року позов ОСОБА_4 було задоволено, витребувано майно з чужого незаконного володіння, відновлено реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_6 .

Вказане рішення було виконане, реєстрація права власності на спірне майно на ім`я ОСОБА_6 була відновлена.

На даний час спір між сторонами вирішено. Порушене право позивачки на спадкове нерухоме майно відновлене. Скасована державна реєстрація права власності на майно на ім`я відповідача і відновлена державна реєстрація права власності на ім`я спадкодавця. ОСОБА_4 може оформити в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Але ОСОБА_4 не може в нотаріальному порядку оформити свої права на спадкове майно, оскільки існує арешт, накладений на вказане нерухоме майно ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 року у кримінальному провадженні №0000681 від 14.05.2021 року.

Крім того, законний власник майна ОСОБА_4 не може користуватися своїм майном та не може здійсняти свої обов`язки власника майна: не може утримувати це майно, не може проводити його поточний та капітальний ремонт, прибирати сміття, тримати в порядку житлові приміщення, обладнання, здійснювати заходи щодо збереження майна та його складових частин у нормальному робочому стані. Причинами цього є незаконне вселення у житловий будинок невідомих осіб, які не допускають представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 до приміщень без пред`явлення правовстановлюючих документів. Як стало відомо останньому, в будинку пошкоджена система опалення та водопостачання, дах будинку також зруйнований та потребує ремонту, приміщення знаходяться у занедбаному стані, сміття дуже давно не вивозилось. Особи, що незаконно мешкають у будинку, є безхатьками, поводяться дуже агресивно, про майно не дбають та тільки руйнують його. Вимоги про виселення ігнорують.

Таким чином, по факту відбулося невиправдане втручання держави в приватне життя особи, а саме ОСОБА_4 , яке порушує її законні права, а саме право на отримання правовстановлюючого документу на майно, яке належить останній на праві власності в порядку спадкування за заповітом, а також право на мирне володіння та розпорядження вказаним майном. Подальше застосування арешту призведе до негативних наслідків для власника майна.

Вказав, що нерухоме майно, а саме 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_6 , не може підлягати спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, оскільки це майно належить потерпілому від злочину.

Арешт, накладений на вищевказане нерухоме майно, не виконує завдання запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Навпаки, за неможливістю власника володіти цим майном арешт тільки сприяє його пошкодженню, псуванню, знищенню або перетворенню.

Вказаний арешт майна не призводить до досягнення мети: забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, вказане нерухоме майно, на яке накладений арешт, не має властивостей, притаманних речовим доказам: не зберігає на собі сліди злочину та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В процесі досудового розслідування органами, що його проводять, використовується не саме нерухоме майно в натурі, а виключно документи, які встановлюють право власності на це майно або які містять його технічні характеристики. Всі ці документи є в матеріалах кримінального провадження і можуть в подальшому бути використані. Скасування арешту майна ніяким чином не зашкодить цьому процесу.

Враховуючи те, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2022 року позов ОСОБА_4 було задоволено, витребувано майно з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 , відновлено реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_6 , таким чином відновлено права потерпілої ОСОБА_4 на спадкове майно. У осіб, які здійснили кримінальне правопорушення, вже немає можливості відчужити вказане нерухоме майно. Тому існування арешту майна в теперішній час втратило свій сенс. Ніякої користі в існуванні арешту для кримінального провадження немає.

ОСОБА_4 є першою потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, це був перший епізод. Заява про вчинення злочину подана 14 травня 2021 року. З того часу пройшло вже більше 4 (чотирьох) років. На теперішній час органами досудового розслідування в цьому ж кримінальному провадження встановлено багато епізодів, слідство триває, проводяться активні слідчі заходи. Не відомо, скільки часу пройде до завершення досудового розслідування, а також до закінчення розгляду справи в суді та винесення вироку. Якщо арешт майне не буде скасований, весь цей час ОСОБА_4 не буде мати доступу до свого майна, яке за цей час може бути повністю знищене.

Вказує, що є всі підстави зробити висновок про те, що вищевказаний арешт майна тільки порушує права потерпілої і ніяким чином не вирішує завдання кримінального провадження.

Означене дає підстави для висновку, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися своїм майном.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив про його задоволення, посилаючись на підстави, зазначені в клопотанні.

Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, проте 18.07.2025 подав до суду заперечення, у яких просив клопотання розглянути без його участі, проти задоволення клопотання заперечує, вважаючи клопотання про скасування арешту майна передчасним і необгрунтованим та вважав, що збереження арешту на майно, що визнане речовим доказом, відповідає вимогам закону та судовій практиці і є необхідним для досягнення мети кримінального провадження.

Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився. Однак, 22.07.2025 до суду подав заяву, у якій просив розглянути клопотання без його участі у зв`язку з проведленням слідчих дій та відмовити у задоволенні клопотання про зняття арешту.

Неявка слідчого та прокурора, відповідно до ст. 174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши доводи представника заявника, вивчивши надані матеірали, приходить до наступного.

В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 звернувся до Київського районного суду м.Харкова з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000681 від 14.05.2021 про накладення арешту на 2/8 частки житлового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування клопотання прокурор вказував, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.03.2021 року, в м. Харкові, група невстановлених осіб, шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, після смерті власниці ОСОБА_6 , 1950 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволоділи частиною будинку АДРЕСА_1 .

Одночасно встановлено, що 17.03.2021 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_13 , за № 283 в реєстрі вчинення нотаріальних дій посвідчено договір дарування 2/8 часток житлового будинку № 14 по вул. Сорочинській в м. Харкові, від ОСОБА_6 на ОСОБА_14 . В подальшому, 29.03.2021 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_15 , за № 251 в реєстрі вчинення нотаріальних дій, посвідчено договір купівлі продажу 2/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . 08.04.2021 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_15 , за № 287 в реєстрі вчинення нотаріальних дій, посвідчено договір купівлі продажу 2/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_16 та ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 у справі № 953/9485/21, н/п 1-кс/953/4984/21, по кримінальному провадженню № 0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, накладено арешт 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК Українислідчий суддя, суд зобовязаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

З наданих заявником заповіту ОСОБА_6 від 16.06.2015 року, Витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі витягів з реєстру в Спадковому реєстрі, Інформації приватного нотаріуса ОСОБА_8 від 27.06.2023 вбачається, що до складу спадкоємців ОСОБА_6 входить ОСОБА_4 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2022 року позов ОСОБА_4 - задоволено, витребувано майно з чужого незаконного володіння, відновлено реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_6 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.03.2025 у цивільній справі за позовом ОСОБА_17 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 , про визнання заповіту нікчемним - у задвооленні позову ОСОБА_17 - відмовлено.

Ухвалою Основ`янського районного суду м.Харкова від 18.06.2025 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Основ`янського районного суду м.Харкова від 13.05.2021 у вигляді заборони вчиняти дії щодо відчуження 2/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_18 , зареєстрованого в реєстрі за №287.

Аналізуючи надані заявником докази, суд вважає, що на даний час арешт майна не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися своїм майном.

Отже, враховуючи викладене вище, наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 травня 2021 по справі № 953/9485/21 у кримінальному провадженні № 0000681 від 14.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000681 від 14.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України у вигляді накладення арешту на 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1