МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/911/25
Провадження № 1-кс/210/1479/25
У Х В А Л А

іменем України

26 серпня 2025 року

Слідчий суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді 25.08.2025 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

Клопотання мотивовано тим, що 10.07.2025 року о 03:03 г. слідчим відділенням поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було оформлено протокол затримання ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 ч. 4 ст.. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України в рамках кримінального провадження №000509 від 16.05.2022 року.

11.07.2025 року слідчим суддею Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_7 було розглянуто клопотання старшого слідчого відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Так, було винесено ухвалу якою клопотання старшого слідчого відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 задоволено та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб, з 09.07.2025 р по 07.09.2025 р. включно, без визначення розміру застави.

Зазначений запобіжний захід був мотивований необхідністю забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Разом з тим, на сьогоднішній день зазначені ризики втратили актуальність або можуть бути усунені шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу - цілодобовий домашній арешт.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживає його матір ОСОБА_9 , яка надає письмову згоду на проживання останнього в її помешканні. Крім того, ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем постійного проживання.

ОСОБА_4 не має наміру ухилятися від слідства чи суду, готовий виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, вважає за можливе змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з місця проживання у визначений судом час;

- повідомляти про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування з певними особами (за потреби).

Крім того після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Тому, захисник просить суд змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, застосувавши його за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Встановити для підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до відділення поліції №2 Криворізького РУНП ГУНП в Дніпропетровській області та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого;

- повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід.

Прокурор заперечував щодо заявленого клопотання, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000509 від 16.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення), ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України.

11.07.2025 року слідчим суддею Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000509 від 16.05.2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 09 липня 2025 року по 07 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Частиною 4 ст. 201 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення. На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як безпідставно вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку, з викладенням доказів на доведення кожного з елементів оголошеної та врученої підозри.

Право сторони захисту на оскарження законності оголошення підозри, її обґрунтованості, вмотивованості врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, дотримання чи порушення порядку його вручення, тощо законодавцем закріплено в пункті 16 ч. 3 ст. 42 та пункті 10 частини 1 статті 303 КК України.

На даному етапі досудового розслідування, наданих стороною обвинувачення доказів достатньо для того, щоб стверджувати про те, що кримінальне правопорушення було вчинене і до його вчинення може бути причетний ОСОБА_4 , що було встановлено Металургійним районним судом міста Кривого Рогу при обранні запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, та у разі визнання його винуватою, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, отже, усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не перевіряє докази на доведення тих ризиків, які вже були встановлені в судовому порядку при обранні запобіжного заходу, як намагається домогтися захисник.

Слідчий суддя лише перевіряє наявність обставин, які вказують, що раніше встановлені ризики не зменшились, аж настільки, щоб вважати, що їм можна запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, або не зникли зі сплином часу та внаслідок проведених слідчих дій в рамках досудового розслідування. Лише встановлення нових ризиків, зобов`язує слідчого суддю перевірити докази на їх доведення.

Підстави, на які посилається сторона захисту, як на підстави для зміни запобіжного захисту були розглянуті судом під час обрання запобіжного заходу та апеляційним судом.

Однак, жодних даних, які б свідчили, що з плином часу ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 зменшились ні підозрюваним, ні його захисником на даний час надано не було.

Обставини справи, характер та спосіб кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наслідки, які наступили в результаті його вчинення, особливості розслідування такої категорії справ та необхідність встановлення всіх об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, а також зважаючи на необхідність у здійсненні ряду слідчих та процесуальних дій, вказують на те, що при більш м`якому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваної, а заявлені ризики є реальними, на час розгляду даного клопотання не зменшились та не зникли.

Отже, обраний запобіжній захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному повністю узгоджується з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 201 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 29.08.2025 року о 12:10 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1