Справа 635/2821/25
Провадження 1-кп/635/959/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2025 року за № 0000299 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківської області, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, є особою з інвалідністю 3 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 року приблизно о 19:10 год. на блок посту «Селекційне» за адресою: с. Селекційне Харківського району Харківської області працівниками СРПП ВП №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області, у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та капітана поліції ОСОБА_6 було зупинено транспортний засіб ИЖ271501 з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який керував автомобілем без підсвітки номерного знаку у темну пору доби.

Після зупинки ОСОБА_4 було повідомлено, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним п.2.9.в правил дорожнього руху України шляхом винесення постанови про адміністративне правопорушення. Також в подальшому, співробітниками поліції було виявлено, що ОСОБА_4 , в багажному відділі автомобіля перевозить деревину без відповідних документів, після чого працівниками поліції було викликано слідчо оперативну групу та повідомлено про це ОСОБА_4 .

Тоді ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності, діючи в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в той час, як співробітники СРПП ВП №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області виконували покладені на них посадові обов`язки, а саме здійснювали складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_4 , останній висловив пропозицію інспектору СРПП ВП №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 надати йому неправомірну вигоду за не фіксацію вчиненого ним адміністративного правопорушення та не складання протоколу про адміністративне правопорушення, з метою уникнення в подальшому адміністративної відповідальності, на що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 відмовлено та попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, яка передбачена ст. 369 КК України.

Незважаючи на попередження з боку працівників поліції, ОСОБА_4 , з метою доведення серйозності своїх намірів, продовжував висловлювати наміри надати неправомірну вигоду вказаному працівникові поліції за не притягнення до адміністративної відповідальності, тобто за невчинення ним, як службовою особою дій по фіксації адміністративного правопорушення, з використанням свого службового становища, після чого, ігноруючи отриману відмову, з метою продовження реалізації свого злочинного умислу, будучи вже неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди, знову висловив пропозицію надання старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 4000 гривень за не фіксацію вчиненого ним адміністративного правопорушення та не складання протоколу про адміністративне правопорушення, з метою уникнення в подальшому адміністративної відповідальності, на що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було знову відмовлено та попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, яка передбачена ст. 369 КК України.

В свою чергу, інспектор СРПП ВП №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що наміри ОСОБА_4 очевидно свідчить про висловлення пропозиції та здійснення фактичних дій з метою надання неправомірної вигоди, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 , доповів оператору «102» стосовно пропозиції надання неправомірної вигоди з боку ОСОБА_4 та склав мотивований рапорт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного вище злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно скоїв злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного.

Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що у березні 2025 року, більш точну дату він не пам`ятає, він на своєму автомобілі віз дрова товаришу. На посту в с. Селекційне його зупинили працівники поліції через те, що керував автомобілем без підсвітки номерного знаку у темну пору доби. Тоді він запропонував працівникам поліції гроші за те, щоб його не притягували до адміністративної відповідальності. У скоєному розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає можливим розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані про його особу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, розлучений, має інвалідність 3 групи, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу залежності від алкоголю, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції пред`явленого обвинувачення у вигляді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Суд вважає, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим, достатнім для його виправлення і необхідним для попередження нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1