Дата документу 08.07.2025Справа № 554/9134/25
Провадження № 1-кс/554/8502/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власниці майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000010 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту грошові кошти, вилучені 02.07.2025 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням ГУ НП в Полтавській області за процесуального керівництва Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 05.02.2025 за ч.3 ст.368КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особа Р, діючи за попередньою змовою групою осіб з військовою посадовою особою одного з військових формувань, що розташоване на території Полтавської області І, вимагають у громадянина України М неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США за вчинення в інтересах громадянина М дій з використанням наданих Р та І службового становища, а саме встановлення захворювання під час проходження ВЛК, яке у подальшому надасть громадянину України М право на відстрочку від призову під час мобілізації до ЗСУ.

При перевірці обставин вчинення даного кримінального правопорушення встановлено, що 29.01.2025 ОСОБА_8 , перебуваючи у місті Києві, отримав повістку від представників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обов`язку з`явитися для оновлення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії (ВЛК). 31.01.2025 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де отримав направлення на ВЛК та того ж дня відвідав клініку ПП «МЦ Доктора Роєнко», де здійснює свою діяльність ОСОБА_9 , для отримання консультаційної інформації, для проходження ВЛК.

02.02.2025 при особистій зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбулася розмова, під час якої останній запропонував виготовлення фіктивних медичних документів про проходження ВЛК та сприяння в уникненні призову за мобілізацією шляхом оформлення медичних підстав в обмін на неправомірну вигоду в сумі 4 000 доларів США. Для підтвердження намірів ОСОБА_9 зателефонував при заявнику невстановленій особі, яка погодилась «вирішити питання», що, ймовірно, стосується співробітника ТЦК.

07.02.2025 ОСОБА_9 повідомив, що повна «схема» з оформленням групи інвалідності вартуватиме 15 000 доларів США, але й можливий варіант в розмір 10 000 доларів США. Госпіталізація планувалась через КП «3-я міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

Документи (ВЛК, лікарняні, виписки) планувалось виготовити протягом трьох місяців.

06.03.2025 ОСОБА_8 погодився на альтернативний варіант: оформлення інвалідності через МСЕК вартістю 10 000 доларів США (5000 - аванс, решта - після завершення процедури). ОСОБА_9 зазначив, що лікування здійснюватиметься за напрямом «неврологія», надав перелік необхідних документів (паспорт, військовий обліковий документ, медичні довідки, виписки). У разі складнощів із сімейним лікарем ОСОБА_9 пообіцяв знайти іншого, який оформить направлення.

Близько 13:45 години того ж дня ОСОБА_8 повторно прибув до клініки, передав копії документів та грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, які ОСОБА_9 особисто перерахував і поклав до шухляди робочого столу. Під час зустрічі він запевнив, що буде оформлено третю групу інвалідності та що він самостійно «закриє питання» з ТЦК.

Також на виконання доручення співробітниками 4 відділу 8 Управління ДВКР СБУ установлено, що до даного кримінального правопорушення причетний: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час є директором ПП «Медичний Центр Доктора Роєнка», який до своєї злочинної діяльності залучив медичного директора комунального підприємства «3-я міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , користується транспортний засобом SKODA OCTAVIA А7, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вище викладена схема вчинення злочину підтверджується матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження.

Зважаючи на вказане, 02.07.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 80 купюр номіналом 100 доларів США (загальна сума 8000 доларів США); 15 купюр номіналом 200 грн (загальна сума 3000 грн); 22 купюри номіналом 500 грн (загальна сума 11000 грн); 26 купюр номіналом 1000 грн (загальна сума 26000 грн); 1 купюра номіналом 200 євро; 1 купюра номіналом 20 євро; 1 купюра номіналом 10 євро; 1 купюра номіналом 5 євро; 5 купюр номіналом 50 євро.

Вилучені грошові кошти постановою слідчого від 03.07.2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, що до якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У даному випадку існує сукупність підстав і підозр вважати, що виявлені і вилучені документи є доказами злочину речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази.

З метою повного, всебічного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, проведення на їх підставі подальших слідчих (розшукових) дій, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження речових доказів, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , до завершення досудового розслідування та судового розгляду.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні, просив задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучені грошові кошти.

Представник власниці майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що квартира є особистою приватною власністю ОСОБА_4 , успадкованою після смерті матері. Вилучені під час обшуку грошові кошти належали їй та померлому чоловіку ОСОБА_10 , який мав тривалий стаж роботи лікарем (працював 30 років на посаді завідувача оториноларингологічного відділення КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради»), одержував стабільний дохід та пенсію, що дозволило заощадити відповідну суму коштів. ОСОБА_4 являється пенсіонером з 2017 року, при цьому з 1995 до 2017 року вона працювала на посаді головного педіатра м. Полтави, а після виходу на пенсію до 2020 року заступником директора КП «Центру медико-санітарної допомоги № 3». Доходи ОСОБА_4 є співмірними із сумою грошових коштів, що була вилучена в ході обшуку. Також, зазначено, що в 2019 році ОСОБА_10 продав будинок та отримав за нього кошти в розмірі 193900 грн.

Зазначив, що син ОСОБА_4 ОСОБА_11 хоча й зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , проте там не мешкає вже понад 14 років і не має жодного відношення до вилучених грошей.

В зв`язку з викладеним, адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на те, що належні ОСОБА_4 грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Власниця майна ОСОБА_4 підтримала позицію адвоката ОСОБА_5 , просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого та повернути їй вилучені грошові кошти.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для арешту майна з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт виявленого під час обшуку майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим як у поданому клопотанні, так і під час його судового розгляду, не наведено жодних доказів того, що вилучені за місцем реєстрації ОСОБА_7 , де фактично проживає його мати ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти мають безпосередній зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, можуть бути набутими злочинним шляхом або бути знаряддям його вчинення.

Натомість, власницею майна ОСОБА_4 надано об`єктивні, переконливі та підтверджені копіями правовстановлюючих документів дані, які свідчать про законність походження вилучених грошових коштів, зокрема:

- договір купівлі-продажу від 19.02.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_12 , зареєстрований в реєстрі за № 78, з якого слідує, ОСОБА_10 передав у власність покупцю житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , за що одержав 193900 грн;

- витяг про доходи ОСОБА_4 , яка працювала у сфері охорони здоров?я, у тому числі на керівній посаді, а також довідку про нарахування пенсії. Так, з Витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, з якого слідує, що за 2018 рік сума нарахованої заробітної плати (доходу) ОСОБА_4 склала 100326,31 грн, за 2019 рік - 192482,62 грн, за 2020 рік - 168541,91 грн; з довідки про доходи № 7247 2328 2132 1201 вбачається, що сума отриманої ОСОБА_4 пенсії за віком за період з 01 січня по 31 грудня 2024 року склала 103979,54 грн;

- документи, що підтверджують наявність залишків коштів на банківському рахунку ОСОБА_13 та періодичне зняття готівки, зокрема 02.06.2024 року у сумі 47000 грн, 02.01.2025 року - 50000 грн, 10.01.2025 року - 100000 грн.

Сукупність наданих доказів обґрунтовує доводи власника майна ОСОБА_4 про те, що вилучені під час проведення обшуку в її житлі грошові кошти були накопичені за час спільного життя з чоловіком, мають законне походження та не мають відношення до даного кримінального провадження.

Вищенаведені доводи власника майна ОСОБА_4 органом досудового розслідування не спростовано.

При цьому, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 жодного процесуального статусу не має, підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення їй оголошено не було, а отже, ці грошові кошти не можуть піпадати в майбутньому під дію можливої спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що з моменту вилучення цих коштів, тобто з 02.07.2025 року, до часу розгляду даного клопотання минув достатній проміжок часу, за який орган досудового розслідування мав об`єктивну можливість їх оглянути та дослідити, проте, будь-яких даних, які б свідчили про належність цих коштів до даного кримінального провадження, їх зв`язок з розслідуваними у ньому обставинами, слідчому судді н е надано.

Разом із цим, клопотання про накладення арешту на майно слідчий мотивував необхідністю забезпечення збереження речових доказів. Однак, вилучені грошові кошти хоча і визнано постановою слідчого від 03.07.2025 року речовими доказами у кримінальному провадженні, але відсутні будь-які дані, що свідчили б про те, що вказане майно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були об`єктом кримінально протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом, а тому це майно не відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку відсутні передбачені статтею 170 КПК України правові підстави для арешту майна, а тому, враховуючи розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000010 від 05.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 липня 2025 року о 16 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1