ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1287/25 Справа № 199/7509/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПК) щодо незаконного утримання ОСОБА_7 ,

за участю:

скаржника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 щодо незаконного утримання особи, поданим в порядку статті 206 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що відсутні будь-які підтверджуючі дані щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 , із змісту клопотання заявника має місце його незгода з діями посадових осіб РТЦК та СП, пов`язаними з мобілізацією. Проте, службові (посадові) особи ТЦК та СП не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання у рамках кримінальної юрисдикції. Таким чином ОСОБА_7 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що слідчий суддя помилково вважала затримання ОСОБА_7 та його примусовий привід до РТЦК та СП службовими особами не триманням під вартою в розумінні ст. 206 КПК, а службових осіб РТЦК та СП не службовими особами, під вартою яких тримається особа, не звернула уваги, що адміністратвине затримання ОСОБА_7 є мотивом подальшого позбавлення його волі з порушенням належної процедури. Вказує, що КПК не передбачає відмови у відкритті провадження за клопотанням, поданим в порядку ст. 206 КПК та не обмежує коло осіб, які мають право звернутися з таким клопотанням.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засідання скаржник апеляційну скаргу підтримав і з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами ч. 1, 2, 3 ст. 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку із застосованим стосовно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України, та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст.207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Апеляційний суд зазначає, що затримання громадянина працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчого судді та не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 або ОСОБА_6 не подано заяву про кримінальне правопорушення щодо посадових осіб ТЦК та СП в порядку ст. 214 КПК України. При цьому слід зауважити, що уповноважені особи цього органу не є працівниками органу досудового розслідування, слідства чи прокуратури, діяльність яких може бути предметом перевірки в порядку вимог ст. 206 КПК України.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 206 КПК України, слідчий суддя не уповноважений на з`ясування підстав проходження служби у військовій частині не пов`язаних із сферою дії кримінального процесуального закону.

Положеннями ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідуванню.

З огляду на викладені скаржником фактичні обставини, які по своїй суті врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, та за відсутності заяв та ознак про кримінальне правопорушення, вказані спірні правовідносини щодо незаконного затримання ОСОБА_7 , призову на проходження службу, підлягають оскарженню в порядку передбаченому законом, як до начальника ТЦК та СП так і до адміністративного суду, а, у разі наявності в діях осіб ознак злочину - у порядку, встановленому КПК України.

Отже висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 є обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам провадження, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Апеляційний суд зауважує, що доступ до правосуддя не може бути абсолютним, не всі без винятку діяння слідчого чи прокурора підлягають оскарженню до слідчого судді. В силу принципу правової визначеності перелік таких діянь слідчого встановлено у ст. 303 КПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону під час ухвалення судового рішення, яке є достатньо мотивованим і відповідає положенням ст. 26, 214, 370 КПК, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 303, 307, 405, 407, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України щодо незаконного утримання ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4