Дата документу 24.04.2025Справа № 554/5911/25
Провадження № 1-кс/554/5746/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000197 від 16.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000197 від 16.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Підставами для арешту майна прокурор вказує, що у провадженні СД Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000197, внесеного 16.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

15.04.2025 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області звернулась із заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила про те, що 15.04.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , не встановлена особа шахрайським шляхом під приводом телефонного дзвінку, заволоділа мобільним телефоном марки «Redmi Note 12s», чим останній було завдано матеріальної шкоди, сума якої встановлюється.

В ході проведення огляду 17.04.2025 року на відкритій місцевості, навпроти будинку, а саме за адресою: м. Полтава, вул. Довженка, 3 де знаходилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що 15.04.2025 року, близько 16 го. 00 хв., знаходилась за адресою: м. Полтава в районі зупинки «4-та Поліклініка», неподалік магазину «МаркетОпт», в неї виник діалог з невідомою дівчиною. В ході діалогу ОСОБА_5 побачила у дівчини мобільний телефон та попрохала в неї, щоб зателефонувати, після чого взявши його до рук пішла додому за місцем свого проживання. На шляху додому витягла за телефону сім-карту, яка знаходилась в телефоні та вставила свою сім-карту НОМЕР_1 , та користувалась ним до 17.04.2025 року. В подальшому було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , без пошкоджень, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було оглянуто та поміщено до спец. пакету НПУ №WAR1955866 з відповідними написами та підписами понятих та дізнавача.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучений під час огляду мобільний телефон марки марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , без пошкоджень має значення речових доказів, тобто є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи, що мобільний телефон марки являється речовим доказом, а також з метою попередження його знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч.1, ч.7 ст. 237 КПК України в ході проведеного огляду, вінбув вилучений.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що вилучений в ході огляду мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , без пошкоджень має значення речового доказу, враховуючи, що він може бути використаний під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, прокурор просить задовольнити клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явилась, надала до суду заява в якій підтримала клопотання про арешт майна, просила справу розглядати без її участі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні СД Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000197, внесеного 16.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

15.04.2025 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області звернулась із заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила про те, що 15.04.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , не встановлена особа шахрайським шляхом під приводом телефонного дзвінку, заволоділа мобільним телефоном марки «Redmi Note 12s», чим останній було завдано матеріальної шкоди, сума якої встановлюється.

В ході проведення огляду 17.04.2025 року на відкритій місцевості, навпроти будинку, а саме за адресою: м. Полтава, вул. Довженка, 3 де знаходилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що 15.04.2025 року, близько 16 го. 00 хв., знаходилась за адресою: м. Полтава в районі зупинки «4-та Поліклініка», неподалік магазину «МаркетОпт», в неї виник діалог з невідомою дівчиною. В ході діалогу ОСОБА_5 побачила у дівчини мобільний телефон та попрохала в неї, щоб зателефонувати, після чого взявши його до рук пішла додому за місцем свого проживання. На шляху додому витягла за телефону сім-карту, яка знаходилась в телефоні та вставила свою сім-карту НОМЕР_1 , та користувалась ним до 17.04.2025 року. В подальшому було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , без пошкоджень, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було оглянуто та поміщено до спец. пакету НПУ №WAR1955866 з відповідними написами та підписами понятих та дізнавача.

Прокурором доведено, що майно, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , вилучений під час проведення огляду від 17.04.2025 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений під час огляду від 17.04.2025 року мобільний телефон, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Дізнавачем СД Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 .

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000197 від 16.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду від 17.04.2025 року мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , без пошкоджень, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Після проведення всіх необхідних слідчих дій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 12S» в корпусі сірого кольору IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , без пошкоджень передати на зберігання до камери зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Виконання зазначеної ухвали покласти на дізнавача, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1