У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 000037 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

22.04.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської олбласті обвинуваченого ОСОБА_4 , оголошено в розшук, а судове провадження у кримінальному провадженні за №000037 від 21.06.2023 зупинено до розшуку останнього. Крім того, надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 , для участі у розгляді клопотання про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.07.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 затримано на підставі вказаної ухвали суду.

У судовому засіданні прокурор враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого в ході судового провадження, підтримав раніше подане ним клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті, стосовно ОСОБА_4 та просив задовольнити, зазначивши, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, заперечили проти його задоволення, просили не застосувати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою. Захисник просила визначити заставу, в разі обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , суд, заслухавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, репутацію, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у обвинуваченого судимостей та повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого, процесуальну поведінку, спрямовану на ухилення від явки до суду (оскільки останній не повідомив суд про поважні причини своєї неявки), суд приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на що, враховуючи, що судовий розгляд фактично ще не розпочато, вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує доводи сторони захисту щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для цього, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про неможливість обрання запобіжного заходу, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Водночас у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 КК України, це є право суду, а не його обов`язок

Прокурором як у клопотанні, так і в судовому засіданні не доведено, що застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому при визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд наряду з положеннями статей 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, матеріальне становище ОСОБА_4 , дані про особу, суд вважає, що застава у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись статтями 27, 31, 177, 178, 183, 194, 291, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.09.2025 включно, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень, зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, та виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

3) повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання (перебування) та/або місця роботи.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Черкаській області (реквізити для сплати застави - отримувач ТУ ДСАУ у Черкаській області, код 26261092, банк отримувача ДКСУ у м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача: UA0003652, призначення платежу: застава згідно з ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області, № справи, за обвинуваченого/обвинувачену, ПІБ платника застави).

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку визначеного ч. 7 ст. 194 КПК України, а саме на строк 2 (два) місяці.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у розмірі, визначеному даною ухвалою, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Черкаській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під ОСОБА_6 та повідомити усно і письмово Черкаський районний суд Черкаської області та прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1