У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду

за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000241 від 25.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.1 ст.258 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000241 від 25.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.1 ст.258 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені на даний час особи, вчиняють умисні дії, спрямовані на вербування осіб, пристосування засобів та знарядь, а також створення умов для вчинення терористичних актів, шляхом здійснення вибухів на території Полтавської області, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Так, слідством отримано докази, що до вказаної протиправної діяльності причетна невстановлена на даний час особа, яка використовує акаунт в месенджері «Телеграм», підписаний як « ОСОБА_4 » з ідентифікатором ОСОБА_5 (далі по тексту «Huares»).

Досудовим розслідуванням встановлено, що «Huares», з метою виготовлення саморобного вибухового пристрою (далі СВП) для вчинення терористичного акту на території Полтавської області, підшукав та залучив мешканця м.Миргород Полтавської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час документування протиправної діяльності особи «Huares», а також проведення заходів, спрямованих на виявлення спільників останнього, громадянином ОСОБА_6 , було отримано від особи «Huares» грошові кошти на загальну суму 900 грн.

29.08.2025, свідком ОСОБА_6 було добровільно передано співробітникам УСБУ в Полтавській області отримані 23.08.2025 від особи «Huares» грошові кошти на загальну суму 900 грн., які, в подальшому, того ж дня, були вилучені в рамках проведення огляду.

Також, 29.08.2025, слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних грошових коштів речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказані речі. Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000241 від 25.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.1 ст.258 КК України - задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0000241 арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, володільцем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме грошові кошти на загальну суму 900 грн, які 29.08.2025 були добровільно видані останнім та вилучені того ж дня, під час проведення огляду грошових коштів в рамках даного кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1