Провадження по справі № 1-кс/752/6162/25
У Х В А Л А

іменем України

"11" вересня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0008099 від 26.08.2018 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора - ОСОБА_5

встановив:

17 травня 2025 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження № 0008099 від 26.08.2018.

Разом із вказаним клопотанням до суду також надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вищезазначеної особи.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ Голосіївським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за фактом спричинення 25.08.2018 ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Під час досудового розслідування було встановлено, що 25.08.2018 о 17 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Ак. Глушкова, 1, на території Національного експоцентру України, під час словесного конфлікту наніс ОСОБА_6 один удар предметом схожим на ніж в область живота, від якого останній отримав тілесне ушкодження.

Свідчий вказує, що причетність ОСОБА_4 до вказаного злочину була доведена на підстави показань потерпілого, свідків, результатами проведеного впізнанням за фотознімками, протоколами огляду місця подій.

29.08.2018 слідчим складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 КК України, яке направлено йому за місцем проживання.

Постановою слідчого від 30.08.2018 досудове розслідування зупинено у зв`язку із оголошенням ОСОБА_4 у розшук.

На даний час місце перебування ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, на даний час переховується від органу досудового розслідування, слідчий вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме переховуванню підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, вчиненню інших злочинів, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим шляхом.

Між тим, у зв`язку з неможливістю розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без участі підозрюваного, слідчий просив надати дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання слідчого.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Суд, вислухавши прокурора, ознайомившись із клопотанням, відомостями, що містяться у додатках до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи, що таким органом у даному провадженні є СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Згідно із п.8 ч.2 ст. 131 КПК України, затримання особи є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Загальні підстави для застосування заходів передбачені ч.3 ст. 132 КПК України, а спеціальні регламентовані ст. 187-191 КПК України.

Клопотання про дозвіл на затримання подано відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 188 КПК України одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати клопотання про дозвіл на затримання особи, яке розглядається слідчим суддею, судом згідно з правилами, передбаченими статтею 189 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 2 статті 187 КПК України встановлено, що якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 КПК України.

Виходячи із змісту ч. 4 ст. 189, п. 4 ч. 1 ст. 190 КПК України, під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу слідчий суддя встановлює, чи стороною обвинувачення доведені такі обставини:

- є підстави для обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення;

- зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного (обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України та наявність відповідних ризиків кримінального провадження);

- достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

З аналізу норм КПК України слідує, що запобіжні заходи (в тому числі тримання під вартою) можуть застосовуватися виключно до осіб, які у кримінальному провадженні мають відповідний процесуальний статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Отже, для вирішення питання, поставленого перед слідчим суддею, необхідно встановити, чи набув ОСОБА_4 , щодо якого слідчий просить надати дозвіл на затримання з метою приводу, процесуального статусу підозрюваного, чи є підозра обґрунтованою, чи наявні ризики.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту вказаної норми слідує, що письмове повідомлення про підозру слідчий або прокурор повинні вручати безпосередньо тій особі, яка зазначена в повідомленні.

У разі неможливості безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру зазначеній у ньому особі, слідчий або прокурор повинні використовувати інші способи, передбачені КПК для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

З матеріалів клопотання встановлено, що 29.08.2018 слідчим складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке направлено йому за місцем проживання.

Постановою слідчого від 30.08.2018 досудове розслідування зупинено у зв`язку із оголошенням ОСОБА_4 у розшук, як того, що переховується від органу досудового розслідування.

У той же час, матеріали досудового розслідування, які додані до клопотання, не містять належних відомостей на підставі яких можна дійти висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Зокрема додані до клопотання документи, не міститься даних про те, яке саме тілесне ушкодження було спричинено потерпілому, висновок експерта про тяжкість тілесного ушкодження. Це позбавляє можливості стверджувати, що сталася подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Крім того, додані до клопотання документи також не дають підстави дійти висновку, що до подій із завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 причетний ОСОБА_4 . Також не є зрозумілим, яким чином встановлена особа ОСОБА_4 , його особисті дані, місце проживання тощо. Дані протоколу, складеного за наслідками огляду інернет-сайту «Work.ua» , не можуть вважатися такими, що дають підстави ідентифікувати ОСОБА_4 як громадянина Республіки Грузія, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, направлення повідомлення про підозру на вищезазначену адресу, не може вважатися таким, що дає підстави дійти висновку, що повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, особі, яка є причетною до вчиненого злочину.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий та прокурор не довели, що подія кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 121 КК України сталася, що до неї причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тбілісі, громадянин Республіка Грузія, та останній набув статусу підозрюваного.

Слідчий суддя звертає увагу, що з моменту зупинення досудового розслідування у 2018 році, орган досудового розслідування не вживав реальних заходів, спрямованих на розшук особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, яким за версією слідчого є громадянин Республіка Грузія - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Попередні ухвали слідчих судді про надання дозволу на затримання також не були виконані у визначений КПК строк і спосіб. Повторне звернення з відповідним клопотанням слідчий суддя вважає формальним та не спрямованим на своєчасне та повне досудове розслідування.

Враховуючи наведене вище. слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 188, 189, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання про про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1