Провадження № 1-кс/344/4508/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000034 відомості про яке 14.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 відомості про яке 14.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що військові службові особи військової частини НОМЕР_1 (203 навчальна бригада тактичної авіації), а саме командир роти забезпечення капітан ОСОБА_5 , командир взводу ОСОБА_6 , та водій ОСОБА_7 на систематичній основі здійснюють привласнення військового майна дизельного палива з метою подальшого його продажу на території Івано-Франківської області цивільним особам.

16.06.2025 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Цього ж дня, старшим слідчим П`ятого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 затримано ОСОБА_6 у порядку ст. 615 КПК України під час якого останній добровільно видав мобільний телефон марки «Моторола», imei 1- НОМЕР_2 ; imei 2- НОМЕР_3 із сім картами № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .

Слідчий подав заяву у якій просив розгляд клопотання провести без його участі, просив задоволити.

Власник (володілець) подав заяву у якій просив розгляд клопотання провести без його участі, покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 16.06.2025 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Цього ж дня, старшим слідчим П`ятого СВ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 затримано ОСОБА_6 у порядку ст. 615 КПК України під час якого останній добровільно видав мобільний телефон марки «Моторола», imei 1- НОМЕР_2 ; imei 2- НОМЕР_3 із сім картами № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .

16.06.2025 року слідчим П`ятого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Львові винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Моторола», imei 1- НОМЕР_2 ; imei 2- НОМЕР_3 із сім картами № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 поміщеною до нього сім-карткою за якою закріплений номер мобільного зв`язку НОМЕР_6 .

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою збереження речових доказів, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на вилучені 16.06.2025 в ході затримання ОСОБА_6 наступні речі: мобільний телефон марки «Моторола», imei 1- НОМЕР_2 ; imei 2- НОМЕР_3 із сім картами № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ; який належить ОСОБА_6 з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1