Справа № 399/451/25
Провадження № 1-кп/399/41/2025
В И Р О К

Іменем України

27 червня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000021 від 03.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука, Полтавської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 незаконно виготовив та зберігав без мети збуту наркотичний засіб, у великих розмірахза наступних обставин.

В 2024 році у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел направлений на незаконне виготовлення, зберігання без мети збуту наркотичного засобу, на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізовуючи свій умисел в 2024 році обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов і висушив речовину рослинного походження - канабіс, обіг якого обмежений, який став зберігати без мети збуту за вище вказаною адресою до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції. У подальшому, 03 лютого 2025 в період з 15 години 46 хвилин по 16 годину 04 хвилини працівниками поліції в установленому законом порядку, під час проведення огляду місця події за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, яка являється наркотичним засобом - канабісом, який віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою в перерахунку на суху речовину становить 637,5 7 грама; пластиковий предмет зовні схожий на пристрій для паління на якому виявлено нашарування наркотичного засобу - екстракту канабісу, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою в перерахунку на суху речовину становить 0,08 грама. Вищезазначений наркотичний засіб обвинувачений ОСОБА_3 виготовив та зберігав за зазначеною вище адресою без мети збуту.

27 червня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, яку сторони надали суду та просили її затвердити. Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, який у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Сторони погодились на застосування статті 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні вказаної угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Окрім цього, йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Позицію обвинуваченого пітримала захисник ОСОБА_5 і просила затвердити угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода про визнання винуватості не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить із такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений, захисник та прокурор у судовому засіданні просили вказану угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодами заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів передбачених угодами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватими, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угод про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з ним угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч.1 ст. 468, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст. 472, ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

1) дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 309 КК України;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як зазначено в угоді та під час підготовчого судового засідання, сторонами угода укладена враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження, а також із врахуванням активного сприяння обвинуваченого у розкритті та розслідуванні кримінального правопорушення;

3) угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

4) узгоджена сторонами міра покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно з ч. 1 ст. 76 КК України, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, при призначенні покарання, узгодженого сторонами угоди, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії умисних нетяжких злочинів. Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, раніше не судимого, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога, з часу вчинення зазначеного кримінального правопорушення інших кримінальних правопорушень не вчиняв, що вказує на те, що обвинувачений став на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується посередньо, у зв`язку з чим можливе його виправлення із звільненням від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визання вини.

Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, що пом`якшують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, беручи до уваги встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання (ст. 66 КК України) - визнання вини обвинуваченим та щире каяття, відсутності обтяжуючих обставин, сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особи обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування ним покарання і вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Частиною 1 статті 534 КПК України, регламентовано, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Також, частиною 1 статті 165 КВК визначено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тому початок іспитового строку обвинуваченим слід рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 27.06.2025 року.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які стосуються висунутого обвинувачення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000021 від 03.02.2025року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України укладену між прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 27 червня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Речовий доказ: спеціальний пакет "Національна поліція України" № PSP 1195979 в якому знаходиться предмет зовні схожий на пристрій для куріння, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Речовий доказ: мішок з біркою в G17-0241610 в якому знаходиться рослинна речовина невідомого походження зеленого кольору в підсушеному та подрібненому стані, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області - знищити. знищити.

Речовий доказ: прозорий мішок опломбований пломбою № 7605146 в якому знаходиться вилучена 03.02.2025 року речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/112-25/2186 - НЗПРАП від 27.02.2025 є особливо небезпечним нароктичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину становить 637,59 грама, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Речовий доказ: інформаційний носій DVD-R диск Verbatim з відеозаписом огляду місця події від 03.02.2025 року за адресою: Кіровоградська обл., Олександрійський р-н., с. Куцеволівка, вул. Шевченка, буд. № 124, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1