СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3360/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітан поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні № 0001858 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 року до Святошинського районного суду м. Києва подане клопотання згідно якого слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001858 від 01.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2025 року, ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України. відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 31.05.2025, приблизно о 23 годині 20 хвилин, перебуваючи поряд із будинком за адресою: м. Київ вул. Якуба Колоса, 3/1, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , який в руках тримав мобільний телефон марки «Iphone XS», та вирішив вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у виді заподіяння майнової шкоди, в умовах воєнного стану, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 , та використовуючи розкладний ніж, висловив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, із вимогою надання йому мобільного телефону марки «Iphone XS».

Після чого, ОСОБА_5 , з метою подолання опору потерпілого, повалив ОСОБА_7 , на землю, та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Iphone XS» вартістю 20 000 грн., який належить потерпілому, звернув його в своє володіння та маючи змогу розпоряджатись майном на власний розсуд, покинув місце вчинення злочину, спричинивши останньому майнову шкоду на суму 20000,00 грн.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, що передбаченого п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним орган досудового розслідування вважає що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, що передбачено, п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місцях проживання, наявність в нього родини та утриманців, наявність місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваної у зв`язку з тим, що останній не є відповідальною особою, а перебуваючи на волі він зможе вчиняти нові злочини знаходиться у пошуках особистого збагачення, це вказує що такий м`який запобіжний захід не буде реалізовувати безпосередню мету запобіжного заходу і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки також неможливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що будь-якого письмового зобов`язання від осіб, яких суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків - до суду не надходило, тобто в оточенні підозрюваної вказані особи, які могли би бути поручителями, відсутні.

Також до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. Як встановлено під час досудового розслідування ОСОБА_5 не має важелів впливу, міцних соціальних зв`язків, які б могли утримати його від переховування і подальшого вчинення злочинів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у матеріалах клопотання.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявлено клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій, був нагороджений низкою грамот та медалей, що вказує про те, що ОСОБА_5 є патріотом своєї держави, та не має бажання вчиняти будь які дії спрямовані на те, щоб покинути територію України, тим самим уникнути покарання а також на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий та має місці соціальні зв`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав надані адвокатом ОСОБА_4 пояснення.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтю 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

З огляду на вказані положення закону, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя не приймає до уваги посилання захисту на необґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри, як підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого, і приходить до висновку про наявність в кримінальному провадження обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

За таких обставин, хоча і враховуючи тяжкість злочину, характер та обставини висунутої ОСОБА_5 підозри, проте з огляду також на вищенаведені дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, враховуючи дані про особу підозрюваного який є учасником бойових дій та має безліч нагород, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у їх взаємозв`язку з наявністю ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітан поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні № 0001858 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 03.08.2025 року в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, або місця роботи;

-не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим по даному кримінальному провадженню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Святошинської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1