Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1296/25

Номер провадження: 1-кп/511/242/25

16.06.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Роздільна Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

16.06.2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор в рамках даного кримінального провадження просить продовжити обраний обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, а саме : ризик переховування від суду з метою уникнення відповідальності за скоєне з огляду на тяжкість інкримінованого їй злочину; ризик незаконного впливу на свідків по вказаному кримінальному провадженню з огляду на стадію розслідування; ризик перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання процесуальних обов`язків, покладених на неї на неї як на обвинувачену у кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтовував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, з метою уникнення від відповідальності за вчинене, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може впливати на інших учасників даного кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 не погодилась з прокурором.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також просив відмовити в задоволенні даного клопотання та застосовувати до обвинуваченої домашній арешт, врахувавши наявність постійного місця проживання та реєстрації, відсутність судимостей, відсутність підтверджених ризиків.

Нормативно правове обґрунтування .

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, обвинувачену, прийшов до висновку, що належить задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з наступних підстав.

Оцінка обґрунтованості підозри на стадії судового провадження не надається.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд, суд вирішуючи доцільність продовження обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченої менш суворого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя людини, а тому суд має право на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України обрати відносно неї запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

По даному кримінальному провадженню встановлюються обставини, за яких від насильницької смерті помер ОСОБА_6 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішення «Холодков і Холодкова проти України» зазначив, що обов`язок охороняти право на життя за статтею 2 Конвенції, взятий у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в ... Конвенції», за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування, якщо осіб було вбито у результаті застосування сили.

Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання положень національного законодавства, яке охороняє право на життя. Форми розслідування, які забезпечать досягнення цих цілей, можуть бути різними залежно від обставин. Однак, незалежно від того, яка з форм розслідування застосовується, органи державної влади, як тільки їм стало відомо про відповідне питання, повинні діяти за власною ініціативою.

Будь-який недолік у розслідуванні, який підриває його здатність встановити причину смерті або винних осіб, ставитиме під сумнів дотримання цього стандарту ( рішення у справі «Гонгадзе проти України»)

Суд вважає, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 носять суспільно-небезпечний характер і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Так суд вважає, що прокурором доведено, що наявний високий ризик , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України і обвинувачена може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання її винуватою, крім цього ОСОБА_4 проживає прикордонній режимній зоні, не встановлено судом міцних соціальних зв`язків у обвинуваченої, відсутнє належне їй нерухоме майно на території України, ОСОБА_4 не працевлаштована та не має стабільного джерела доходів.

Продовжує існувати ризик впливу на свідків та потерпілу (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки їх покази, особливо очевидців, мають вирішальне значення у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_4 своє причетності до вчинення даного кримінального правопорушення не визнає.

Також суд вважає, що наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, обвинувачена може перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні, що доводиться також і з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

Не зник та не зменшився ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на дані про її особу та спосіб життя.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головноккомандувача №62/2022 вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Обрати відносно обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу на даній стадії процесу не встановлено. Домашній арешт у нічний час доби не запобігатиме існуючим ризикам, а цілодобовий домашній арешт неможливо обрати із-за відсутності також даних про осіб, які проживають разом з ОСОБА_4 .

Відтак, аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від явки до суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином .

Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд вважає, за можливе зменшити обвинуваченій раніше визначену судом заставу до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 121 120,00 гривень, оскільки раніше визначений ромір застави є непомірним для обвинуваченої, а такий розмір застави може мати стримуючий фактор на поведінку обвинуваченої.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 331 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 14 серпня 2025 року (включно), з утриманням її в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Розмір застави, визначений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2025 року зменшити до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 121 120,00 гривень, покладені на обвинувачену обов`язки у разі внесення застави,

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатись без дозволу прокурора або суду з міста Роздільна Одеської області;

-заборонити спілкування зі свідками (згідно реєстру матеріалів кримінального провадження) та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон - залишити незмінними.

У разі внесення застави строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України до 14 серпня 2025 року (включно).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1