Провадження №: 1-кп/336/592/2025
У Х В А Л А

іменем України

21 травня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000864 від 26 грудня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мар`ївка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, який має середньо-спеціальну освіту, проходить військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника першого десантно-штурмового відділення другого десантно-штурмового взводу третьої десантно-штурмової роти другого десантно-штурмового батальйону НОМЕР_1 бригади військової частини НОМЕР_2 Збройних сил України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

представника третьої особи Міністерства оборони України ОСОБА_5

представника цивільного відповідача, військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8

встановив:

На розгляді в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 31 травня 2025 року.

Прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній обґрунтованого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, судовий розгляд не можливо завершити до 31 травня 2025 року.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Інші учасники судового провадження не заперечували проти клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що кваліфікується, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

27.12.2023 ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 23.02.2024 включно.

В подальшому ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.02.2024, 25.03.2024, 24.05.2024, 27.06.2024 ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою.

Відповідно до ухвал Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2024року, 19.09.2024, 07.11.2024, 13.12.2024, 03.02.25, 02.04.2025 ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою.

Прокурор у клопотанні зауважує щодо продовження дії ризиків, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Прокурор зазначає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не може бути обраний інший запобіжний захід, крім взяття під варту, оскільки він, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді до 10 років позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповані території України, незаконно впливати на свідків, колишніх знайомих по службі, та просить продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст. 197, 199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладені прокурором у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, відповідно є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати встановленню істини у справі шляхом узгодження своїх показань з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, вплинути на своїх колишніх знайомих по службі, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на свідків, оскільки останній обізнаний про анкетні дані свідків. Свідки не всі допитані.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

В даному випадку залишається існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які на переконання суду, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є суттєвим.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи в період дії воєнного стану. Своїми противоправними діями продемонстрував негативний приклад поведінки військовослужбовця Збройних Сил України, підірвав бойовий дух військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , відповідно через своє відношення до військової служби та зневагу до людського життя може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ці обставини у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом не встановлено даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин) із застосуванням насильства, погрози його застосування, слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави.

Враховуючи, вище наведене запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити, без права внесення застави.

Керуючись ст.ст. 181-183, 197, 199, 331, 372, 392 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до 19 липня 2025 року включно, без права внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, обвинуваченим, який тримається під вартою-в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Суддя: