ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3401/25

Номер рядка у звіті 93

08 серпня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену в кримінальному провадженні відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, офіційно не працює, не одруженого, освіта середня, особою з інвалідністю будь-якої групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не являється, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не має, останнє відоме місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , фактичне міце реєстрації відсутнє, РНОКПП не відомий, раніше судимого: 1) 26.11.2015 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднано покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.08.2015 та остаточно призначено до відбуття 3 роки 5 днів позбавлення волі; Звільнений 25.05.2018 по відбуттю строку покарання; 2) 27.03.2023 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.10.2024 по відбуттю строку покарання (судимості не зняті та не погашені),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.11.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України, судимість за яким не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , діючи в умовах дії на території України воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, та продовженого указами Президента України: 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022,№ 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 19.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, №470/2024 від 06.08.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025 строком на 90 діб, 20.06.2025 близько 07 години, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, вважаючи, що його дії непомічені іншими особами, шляхом вільного доступу, із чоловічої сумки (барсетки), яка належить потерпілому ОСОБА_6 , яка лежала в кухонній кімнаті вказаного будинку, здійснив крадіжку 20500 (двадцяти тисяч п`ятиста) гривень, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

28.07.2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури, якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого, який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним; захисника, який ствердив, що угода була підписана в його присутності; оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Зважаючи на умови укладеної угоди, а також, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має сталих соціальних зв`язків, є раніше судимим, обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.,ст.65-68,69-1 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28.07.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

У строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 20.06.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку на підставі статті 72 КК України день за день.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 5348,40 грн.

Речові докази по справі:

- скляні пляшки ємністю 0,18 л, 0,2 л, 0,7 л, 0,5 л, 0,5 л, металеву банку ємністю 0,5 л, які поміщені до картонної коробки зеленого кольору, яку поміщено до сейф-пакету №PSP4015107 знищити;

- дактилокарту потерпілого на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поміщені до паперового конверту та передані до кімнати зберігання речових доказів Золотоніського РВП знищити;

- три грошові купюри по 100 (сто) гривень та дві купюри по 20 (двадцять) гривень, які поміщено до сейф-пакету WAR1981621, передані до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для приєднання до особової справи обвинуваченого ОСОБА_4 повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- сорок одну грошову купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, які поміщено до сейф-пакету WAR1981619 - передані на відповідне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити за належністю;

- флеш-карту з відеозаписом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , DVD+R диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, під час затримання ОСОБА_4 , приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1