НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2025 року ЄУ № 322/450/25 (Провадження № 1-кс/322/123/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням на спецлінію «102» від 04.04.2025 (ЄО №1208 від 04.04.2025),

встановив:

07.04.2025 депутат Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою.

Зі змісту скарги випливає, що 04.04.2025 він звернувся на спецлінію «102» і повідомив, що 27.03.2025 працівники відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (далі ВнП №3) та працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі РТЦК та СП) не виявили бажання вручати повістки і вносити відомості в ЄРДР за ст.ст.28, 114-1 КК України щодо депутатів, які приймали участь на 33-й черговій сесії, яка відбулась цього ж дня, про що він тоді повідомив на спецлінію «102». 31.02.2025 він дізнався, що його прохання виконанні не були, тому він знову зателефонував на спецлінію «102» і додатково просив внести відомості в ЄРДР і щодо працівників ВнП №3 та працівників РТЦК та СП.

За його зверненням 04.04.2025 на спецлінію «102» відомості до ЄРДР за ст.ст.28, 114-1 КК України про перешкоджання мобілізації та невиконання постанови Верховного Суду України щодо голови Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_4 та депутатів, щодо працівників ВнП №3 і працівників РТЦК та СП не внесені, натомість надана відповідь, що вручення повісток не належить до компетенції ВнП №3.

Скаржник просив визнати бездіяльність працівників ВнП №3, щодо проведення перевірки за його зверненням, повідомленням про злочин від 04.04.2025 незаконною і зобов`язати працівників ВнП №3 його звернення повідомлення про злочин від 04.04.2025 внести до ЄРДР, провести досудове розслідування за ним.

Ухвалою слідчого судді від 07.04.2025 відкрито провадження за скаргою. Витребувано матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_3 від 04.04.2025.

Судові засідання неодноразово відкладались, як за клопотаннями скаржника, так і з огляду на те, що матеріали за зверненням ОСОБА_3 не надавалися слідчому судді, оскільки в клопотанні про витребування матеріалів скаржником були допущені помилки. До того ж ОСОБА_3 подавались велика кількість депутатськх звернень, від нього надходили різні повідомлення на спецлінію «102» які багато в чому дублювали один одне, що в свою чергу ускладнювало встановити предмет оскарження і витребувати саме ті матеріали, які мали відношення безпосередньо до цієї скарги. ВнП №3 повідомило, що матеріли за зверненням ОСОБА_3 від 04.04.2025 на спецлінію «102» скеровані до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (далі ЗРУП) для відповідної перевірки і прийняття рішення. На момент розгляду скарги ЗРУП витребувані матеріали не надано. ОСОБА_3 також зазначив, що від ЗРУП будь-якої інформації йому не надходило, тому він переконаний в тому, що його повідомлення на «102» в ЄРДР не внесено. З урахуванням думки скаржника слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги на підставі наявних матеріалів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи скарги просив її задовольнити.

Представник ВнП №3, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відсутність в судових засіданнях представника ВнП №3, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, оцінивши та дослідивши скаргу і доводи якими вона обґрунтовується, вивчивши матеріали перевірки, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 27.03.2025 відбулася 33-я чергова сесія Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області восьмого скликання.

Оцінка обставин, які мали місце на цій сесії і після неї в той день, надавалась слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВнП №3, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою і поясненнями від 27.03.2025 (ЄО №1096 від 27.03.2025). За результатами розгляду скарги слідчим суддею постановлена ухвала від 11.04.2025 (ЄУ №322/425/25, провадження №1-кс/322/116/25), якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 . Мотиви прийнятого рішення наведенні в ухвалі, тому слідчий суддя вважає недоцільним повторно їх наводити у цьому судовому рішенні. Вказана ухвала не набрала законної сили.

За твердженням депутата факти того, що працівники ВнП №3 і працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовилися вручати повістки, що відомості за його повідомленням від 27.03.2025 не внесли в ЄРДР і стали причиною для його звернення 04.04.2025 на спецлінію «102».

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою кримінальної відповідальності згідно з ч.1 ст.2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кримінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст.214 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже незважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч.5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Водночас, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, зокрема при розглядв скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, натомість слідчий суддя відповідно до вимогам ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінального правопорушення серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень або проступків (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Саме для перевірки доводів депутата в контексті можливих незаконних дій і прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, матеріали за його зверненням були направлені до ЗРУП. Втім посадові особи вказаного правоохоронного органу підстав для внесення відомостей в ЄРДР не знайшли.

Загальна позиція скаржника зводиться до того, що якщо ті питання чи пропозиції, які зазначаються ним в його зверненнях, запитах чи скаргах не виконуються (задовольняються), або виконуються (задовольняються) не так як вважає за потрібне ОСОБА_3 , це є кримінальним правопорушенням, незалежно від підстав, причин і мотивів прийняття чи не прийняття того чи іншого рішення.

Не оцінюючи обґрунтованість звернення ОСОБА_3 , на предмет наявності ознак складу кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що в ньому відсутні відомості, які свідчать або можуть свідчити про вчинення згаданих у скарзі кримінальних правопорушень, отже підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.214, 303, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його його повідомленням на спецлінію «102» від 04.04.2025 (ЄО №1208 від 04.04.2025), відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1