Провадження №: 1-кп/752/2085/25
У Х В А Л А

02.07.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0001363 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів ч. 2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , який був підключений за допомогою ВКЗ,

встановила:

в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 заявив чотири клопотання про продовження запобіжних заходів у виді триманні під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та одне клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, які подав в письмовому вигляді з наведенням мотивів та підстав.

Захисник обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - ОСОБА_11 заперечував щодо продовження запобіжних заходів обвинуваченим. Вказав, що ризики вказані прокурором в клопотанні є формальними, а тяжкість інкримінованих злочинів не є підставою для безальтернативного тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , враховуючи і те, що останні вже рік перебувають під вартою. Також просив зменшити розмір застави ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_14 підтримав позицію захисника ОСОБА_11 та заперечував щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 . Просив або обрати більш м`який запобіжний захід або визначити ОСОБА_5 заставу, оскільки ризики прокурором жодним чином не доведені і останній не має можливості виїхати за кордон чи на тимчасово окуповану територію. Також вказав, що ОСОБА_5 вже майже рік перебуває під вартою без визначення розміру застави, хоча іншому обвинуваченому була визначена застава, що, на його думку, викликає сумнів в обґрунтованості продовження безальтернативного тримання під вартою ОСОБА_5 . Крім того, вказав, що обвинувачений мав належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування. Також звернув увагу на те, що прокурорм жодним чином не вмотивовано не можливість застосування більш м"яких запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку своїх захисників. Вказав, що з початку війни захищав державу разом з ОСОБА_8 і з особистих переконань не зможе перейти на тимчасово окуповану територію.

Захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_12 також заперечувала щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 , оскільки, на її думку, прокурор фактично посилається на тяжкість інкримінованих злочинів і зазначає, що в клопотанні фактично описано один епізод і кваліфікація дій обвинуваченого не підтверджується матеріалами справи. Крім того, заявила клопотання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою. Свою позицію обгрунтувала тим, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно. Крім того, вказала, що ОСОБА_8 з початку повномасштабного вторгнення країни-агресора захищав населення та інтереси держави. Вказала, що під час бойових дій останній отримав поранення, після якого проходив довготривале стаціонарне лікування. Також зазначила, що ОСОБА_8 , перебуваючи в СІЗО, неодноразово звертався за наданням медичної допомоги, а тому з урахуванням викладеного в клопотанні, вважає, що є всі підстави для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу або визначення помірного розміру застави.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтримали думку своїх захисників.

Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_13 заперечував щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 та просив змінити останньому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Свою позицію обґрунтував тим, що ОСОБА_7 не був організатором чи керівником злочинного угрупування, достовірних доказів його вини немає, обвинувачення відносно ОСОБА_7 є в більшій мірі припущенням сторони обвинувачення, оскільки ОСОБА_7 був максимум споживачем заборонених речовин. Захисник вказує, що ОСОБА_7 працевлаштований, що спростовує твердження прокурора про необхідність вчиняти злочини заради незаконного збагачення. Крім того, вказав, що останній позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем мешкання. Вказав, що у вільний від роботи час ОСОБА_7 доглядав за бабусею і дідусем, і після нещодавної смерті дідуся, його бабуся залишилась одна, однак на такому найсуворішому запобіжному заході ОСОБА_7 не може здійснювати за нею догляд. Також вказав, що ОСОБА_7 з початку повномасштабного вторгнення був у лавах ТРО, приймав участь у волонтерській діяльності та допомагав ЗС України.

ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Вказав, що наміру впливати на свідків у нього немає. Зазначив, що до затримання працював в театрі щодня, у вільний час допомагав волонтерам, та вважає, що не становить загрози для суспільства. Також звернув увагу на те, що має інші кримінальні провадження, де відсутній запобіжний захід, при цьому його процесуальна поведінка є бездоганною.

Захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_15 підтримав думку захисників. Також заперечував щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 . Вказав, що обвинувачення не обґрунтоване як і ризики вкзавні в клопотанні. ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від суду, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а тому, на його думку, є всі підстави для зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 також заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав, що ризики прокурором не доведені, а тому, на його думку, з урахуванням даних про його особу, зокрема, наявність міцних соціальних зв"язків, постійного місця проживання, місця роботи, просить обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання прокурора та сторони захисту, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, а саме: можливість незаконного впливу на свідків, оскільки останні ще не допитані, а обвинувачені знають свідків та проживають з ними в одному місті та області; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що може бути виражено у створенні обвинуваченими штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень; ризик вчинення нових злочинів з огляду на суть обвинуваення та кількість інкримінованих епізодів; переховування обвинувачених від суду, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні, зокрема, особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути призначено судом у випадку визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, обвинувачені можуть вживати заходи, спрямовані на переховування від суду.

При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, колегія суддів також бере до уваги характер інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , злочинів, які згідно пред`явленого обвинувачення, вчинені у складі злочинної орагнізації, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї організації зухвало порушували нормальну життєдіяльність громадського суспільства, розповсюджуючи небезпечні речовини в умовах воєнного стану, коли Україна опинилась в найбільш складних умовах через вторгнення країни-агресора.

Також, колегія суддів відповідно до вимог закону враховує вік обвинувачених, стан здоров`я та сімейний стан, наявність джерела доходів. А також те, що згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 є керівником злочинної організації, ОСОБА_6 раніше засуджений за ч. 3 ст. 307 КК України, а відносно ОСОБА_7 триває судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню за ч. 2 ст. 189 КК України.

Крім того, на даний час, ще не почався судовий розгляд, а тому обвинувачені, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, можуть вчиняти дії направлені на затягування судового розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за інкриміновані злочини, а отже інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, із врахуванням наведених вище обставин, на даному етапі, на переконання колегії суддів, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать їх належну поведінку.

Твердження захисників про те, що ризики прокурором не доведені, повністю спростовуються вказаними вище доводами колегії суддів, крім того, на переконання колегії суддів, запобігання вказаним ризикам досягнуто саме завдяки обраним запобіжним заходам у виді тримання під вартою, одразу після затримання обвинувачених.

Доводи захисників ОСОБА_16 та ОСОБА_13 про те, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 та вина обвинуваченого ОСОБА_7 не підтверджується матеріалами справи є передчасними та колегією суддів до уваги не беруться, оскільки наразі триває підготовчий судовий розгляд і у розпорядженні колегії суддів відсутні матеріали кримінального провадження.

Отже, зважаючи на існуючі ризики, характеризуючі дані обвинувачених, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченим злочинів, а також беручи до уваги стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, колегія суддів, вважає, що раніше обраний та продовжений запобіжний захід ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у виді тримання під вартою є обґрунтованим та співмірним пред`явленому обвинуваченню, продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

Стороною захисту не надано будь-яких достатніх доказів, які не були б враховані під час досудового розслідування та які б беззаперечно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а отже, за таких обставин підстав для зміни обвинуваченим запобіжних заходів на даній стадії судового провадження колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, колегія суддів, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, беручи до уваги термін перебування обвинувачених під вартою, наявність у останніх постійних місць проживання, соціальних зв"язків, місця роботи у обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , вважає за необхідне визначити розмір застави кожному з обвинувачених, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у виді 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, з урахуванням даних щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме те, що останній приймав участь у захисті України від країни-агресора, має нагороди за проявлену мужність та героїзм під час виконання бойових завдань в Донецькій області, стан здоров"я обвинуваченого, наявність міцних соціальних зв"язків та постійного місця проживання в м. Києві, колегія суддів вважає за можливе визначити ОСОБА_8 заставу та зменшити її розмір з 300 до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На переконання колегії суддів, на даній стадії застава саме у таких розмірах в разі її внесення, буде достатнім стимулюючим засобом кожному з обвинувачених для запобігання ризикам, наведеним прокурором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора та клопотання сторони захисту підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - задовольнити частково.

Клопотання захисників - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 (шістдесят) діб до 29.08.2025 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обчислювати з 02.07.2025 року.

Визначити кожному з обвинувачених, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 заставу у вигляді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як кожним з обвинувачених, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва.

Визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заставу у вигляді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва.

Внесення застави визначити за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - ТУДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві

Рахунок отримувача UA1012089

Призначення платежу - застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ Київський слідчий ізолятор.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ Київський слідчий ізолятор негайно має здійснити розпорядження про звільнення особи з-під варти та повідомити усно і письмово Голосіївський районний суд м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Повний текст ухвали буде проголошено 03.07.2025 року о 09 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3