Справа № 932/2741/25
Провадження № 1-кс/932/3080/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000102 від 15.01.2025 за ч.5 ст.426-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні слідчий просить накласти арешт, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження, на майно, що вилучено під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 10.07.2025.

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, дав пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що вилучене майно не має значення для кримінального провадження, доводи про вчинення кримінального правопорушення є надуманими, а телефон містить адвокатську таємницю.

Встановлені обставини.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 15.01.2025, за №0000102, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 КК України.

Згідно фабули кримінального провадження службові особи однієї із військових частин, що приймає участь у бойових діях на території Волноваського району Донецької області, в умовах воєнного стану складають та погоджують документи про нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, які фактично не проходять військову службу.

У клопотанні вказано про те, що такими військовослужбовцями можуть бути: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 .

Зокрема, стороно обвинувачення встановлено, що вказані особи отримували грошові кошти від військових частин та у цей час вони здійснювали банківські операції в м. Києві та Київській області.

З метою відшукання доказів не проходження військовслужбовцями військової служби, на підставі ухвали слідчого судді, 10.07.2025 слідчим проведено обшук в результаті якого вилучено мобільний телефон та SIM картку ОСОБА_4 , а також банківські карти та документи які стосуються останнього.

Постановою слідчого від 11.07.2025 такі документи визнано речовим доказом.

Застосовані норми законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до абзацу 2 ч. 6 ст.234 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.237 КПК України, огляд комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором шляхом відображення у протоколі огляду інформації, яку вони містять, у формі, придатній для сприйняття їх змісту (за допомогою електронних засобів, фотозйомки, відеозапису, зйомки та/або відеозапису екрана тощо або у паперовій формі).

За приписами абзацу 2 ч.3 ст.170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Висновки.

Банківські карти, разом із інформацією про фінансові операції від банку, яка наявна у слідчого, може бути доказом здійснення ОСОБА_4 фінансових операцій поза місцем розташування його місця служби.

За допомогою SIM-карти, разом з інформації від провайдера мобільного зв`язку, можна визначити місце перебування ОСОБА_4 .

Документи щодо ОСОБА_4 можуть бути використані для доведення факту не проходження вказаними особами військової служби. При цьому арешт документів слід обмежити документами, які датовані у період, вказаний у клопотанні про арешт (червень 2024 року лютий 2025 року).

У телефоні може міститися інформація щодо кримінального правопорушення така як фотознімки, переписка у месенджерах.

Із протоколу обшуку та пояснень представника в судовому засіданні встановлено, що власник телефону не надав доступу до телефону, що вказає на наявність підстав для його вилучення.

Вважаю той факт, що ОСОБА_4 має статус адвоката, діяльність якого зупинена, не перешкоджає арешту його мобільного телефону, у якому може міститися важлива для даного кримінального провадження інформація.

Відтак вказані речі можуть бути використані для доведення факту не проходження вказаною особою військової служби, а відтак в цій частині клопотання є обґрунтованим.

В іншій частині клопотання є невмотивованим та не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Накласти арешт, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на наступне майно:

-мобільний телефон Iphone у корпусі зеленого кольору;

-SIM картка оператора Київстар;

-карта «Приватбанку» № НОМЕР_1 ;

-квитанція «Ощадбанк» від 13.03.2025 на 1 арк.;

-карти «Приватбанку» № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

-карта «Ощадбанку» НОМЕР_6 ;

-картки Postbank 023122, НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

-документи: аркуш паперу з печатками в/ч НОМЕР_9 , НОМЕР_10 про відрядження на 1 арк.;

-копія атестату № 14 від 06.07.2025 на 1 арк.;

-свідоцтво ПК № 02070921 від 18.11.2024 на 1 арк.;

-роздруківки сертифікатів ОСОБА_4 про завершення курсів від 11.01.2025, 12.01.1025 на 3 арк.,

-повістка від 21.05.2025 на 1 арк.;

-посвідчення про відрядження від 09.09.2024 на 1 арк.;

-договір від 11.10.2024 на 2 арк. та два додатки до нього на 2 арк.;

-копії рапортів ОСОБА_4 про здачу посади на 3 арк.;

-витяг з наказу № 47 від 15.02.2025;

-копія рекомендаційного листа № 1655/5714 на 2 арк.;

-копія рекомендаційного листа № 1655/5715 на 1 арк.;

-копія картки обстеження від 15.05.2024 на 1 арк.;

-довідка ВЛК № 29/1667 від 15.05.2024 на 1 арк.;

-витяг з наказу № 187 від 21.05.2024 на 1 арк.;

-копія договору від 25.01.2025 на 1 арк.;

-рахунок від 11.01.2025 на 1 арк.,

-договір купівлі продажу авто від 11.01.2025 на 3 арк.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 30.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1