Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.08.2025 апеляційна скарга захисника була залишена без задоволення, а оскаржуваний вирок Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2025 залишений без змін.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, керуючись ст. 375 КПК України, вважаю за необхідне викласти доводи з цього приводу в окремій думці.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Апеляційний суд залишив без змін оскаржуваний вирок з підстав доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Разом з тим, на моє переконання в даному конкретному випадку докази, зібрані в ході розслідування кримінального провадження свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 лише формальних ознак інкримінованого йому складу кримінального правопорушення та малозначність вчиненого діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:
1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК України, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України характеризують певний склад злочину;
2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;
3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.
Так, обвинувачений ОСОБА_2 пояснив, що придбаний в мережі інтернет предмет він використовував як брелок для носіння ключів та в саме такому вигляді він був виявлений і вилучений працівниками поліції.
На підтвердження вказаних обставин сторона захисту долучила до матеріалів кримінального провадження скріни з мобільного телефону з перепискою, відповідно до якої 09.03.2023 ОСОБА_2 придбав в інтернет магазині подарунків брелок на два пальці (склобій), який був доставлений обвинуваченому засобами кур`єрської доставки (а.к.п. 73).
Враховуючи надані обвинуваченим ОСОБА_2 пояснення, докази, надані на їх підтвердження, його особу та молодий вік (21 рік), відсутність судимостей, перше притягнення до кримінальної відповідальності, виключно позитивні характеристики, в тому числі за місцем роботи, на моє переконання, наявні підстави для висновку, що діяння, вчинене обвинуваченим ОСОБА_2 не становить суспільної небезпеки і є малозначним, оскільки не було спрямовано на реальну можливість заподіяння шкоди об`єктам суспільних відносин.
Вчинені ОСОБА_2 дії хоча формально й містять ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, однак за своїми характеристиками не є злочином з огляду на малозначність в порядку ч. 2 ст. 11 КК України.
Таким чином, на моє переконання, в даному конкретному випадку апеляційна скарга захисника підлягала задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції підлягав скасуванню та провадження в справі закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.
Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_3