Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/715/2025 Справа № 641/5981/20
УХВАЛА
До Слобідського районного суду міста Харкова надійшло вказане клопотання.
04.08.2020 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна 34, було виявлено та вилучено у ОСОБА_2 , мотоцикл «Jawa-350» д.н.з. НОМЕР_1 , технічний паспорт на вказаний мотоцикл серійний номер НОМЕР_2 та ключ.
Відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2020 у справі 641/5981/20, провадження №1-кс/641/1630/2020 накладено арешт на вказаний мотоцикл.
У зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно вилучене в ході огляду місця події 04.08.2020 за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна 34, а саме: мотоцикл «Jawa-350» д.н.з. НОМЕР_1 .
Частиною 1статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 КПК України під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.
Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні.
Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина 1 статті 174 КПК України).
Частина 3, 4 статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Натомість у статті 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів пункту 2 частини 1статті 284 КПК України.
Водночас, за приписами ч. 4 ст. 132 КПК ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи частини 4 статті 132 КПК України є дієвим засобом реалізації положень статті 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.
Норма частини 4 статті 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями частини 1 статті 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.
Імперативні приписи частини 4 статті 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК України. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.
Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого, дізнавача або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, дізнавачем речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.
Так, за результатом розгляду справи №554/2506/22 у постанові від 15.04.2024 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформувала такі висновки: 1)висновок щодо застосування норми, передбаченої абзацом 1 частини 4 статті 132 КПК України, а саме: у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України; 2) висновок щодо застосування норм, передбачених ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України, у їх взаємозв`язку із приписами статей 170 - 174 КПК України: ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тому суд апеляційної інстанції не вправі відмовити в перевірці законності такого рішення, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 та ст. 309 КПК України.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, яке закрите органом досудового розслідування, не підлягає розгляду слідчим суддею, тому застосовує наслідки, передбачені пунктом 2 частини 2 статті 304 КПК України та повертає клопотання заявнику.
Керуючись ст. 100, 132, 174, 260, 304 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1