Справа № 991/6842/25
Провадження 1-кс/991/6912/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м.Київ

01.07.2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

детектива ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у межах кримінального провадження № 0000031 від 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло вказане клопотання, у якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 26.06.2025 року під час проведення обшуку в квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 15.12.2021 по 03.02.2022 з полів ДП «ДГ «АФ «Надія» зібрано та вивезено на зберігання до ТОВ «АПК «Магнат» 973,3 т кукурудзи орієнтовною вартістю 7 904 169,3? грн.

В подальшому, вказана сільськогосподарська продукція за відсутності будь-яких договорів купівлі-продажу переоформлена на інших суб`єктів господарської діяльності, хоча відповідно до даних бухгалтерського обліку ДП «ДГ «АФ «Надія» продовжувала рахуватися як така, що передана на зберігання до ТОВ «АПК «Магнат».

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 31.10.2021 по 08.12.2021 з полів ДП «ДГ «АФ «Надія» поза бухгалтерським обліком зібрано 1 168,29? т кукурудзи орієнтовною вартістю 8 833 440,69? грн та вивезено на зберігання до інших елеваторів на території Полтавської та Сумської області, в тому числі 1077,87 т кукурудзи на ТОВ «Гределіс» та 90,42 т кукурудзи на ПВКП «СТС», як власність інших суб`єктів господарської діяльності.

Також встановлено, що протягом квітня-травня 2022 року з полів ДП «ДГ «АФ «Надія» поза бухгалтерським обліком державного підприємства зібрано близько 104 т кукурудзи, які вивезені в невідомому напрямку та реалізовані іншим суб`єктам господарської діяльності.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «ДГ «АФ «Надія», зловживаючи своїм службовим становищем заволоділи насінням соняшника врожаю 2022 року в особливо великих розмірах, шляхом укладення завідомо невигідного для державного підприємства договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції.

Так, встановлено, що 14.06.2022 між ДП «ДГ «АФ «Надія» та ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_1» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, відповідно до якого ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_1» придбало соняшник незавершеного виробництва врожаю 2022 року, що знаходиться на визначених полях ДП «ДГ «АФ «Надія» площею 1268 га.

Згідно договору вартість сільськогосподарської продукції склала 21 800 724 грн. В той же час, згідно даних Головного управління статистики у Сумській області середня врожайність соняшника у 2022 році на території Сумської області складала 2,62 т з 1 га.

Таким чином, з полів ДП «ДГ «АФ «Надія» у 2022 році могло бути зібрано близько 3 300 т соняшника орієнтовною вартістю 49 500 000 грн. Таким чином, різниця між вартістю насіння соняшника врожаю 2022 року, яка була зібрана з полів ДП «ДГ «АФ «Надія» та ціною придбання вказаної продукції, зазначеною у договорі купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво від 14.06.2022, складає понад 27 000 000?.

Крім того встановлено, що в результаті укладення договору купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво від 14.06.2022 ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1" набуло у власність врожай соняшника 2022 року, що розміщувався на земельних ділянках площею 1116 га. Відповідно до пояснень ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1", що надавалися ними до державної податкової служби, з вказаної площі ними було зібрано лише 2016,276 т соняшника.

Встановлено, що вивезення насіння соняшника врожаю 2022 року, зібраного з полів ДП "ДГ "АФ "Надія" здійснювалося на елеватори Філія "Хлібна база" ДП "Охтирський КХП" в м. Ворожба, ТОВ "Луцький КХП" в м. Ромни та ПП "Рубін" в м. Ромни, і лише ДП "Охтирський КХП" зареєструвало складські квитанції про отримання на зберігання від ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1" 2054,111 т соняшника, що відповідає кількості насіння соняшника про яке ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1" відзвітувалось перед контролюючими органами.

Таким чином, частина сільськогосподарської продукції ДП "ДГ "АФ "Надія" була зібрана та вивезена поза бухгалтерським обліком державного підприємства. Враховуючи викладене, посадові особи ДП «ДГ «АФ «Надія» діючи за попередньою змовою зі службовими особами суб`єктів підприємницької діяльності та іншими фізичними особами заволоділи шляхом зловживання службовим становищем майном державного підприємства в особливо великих розмірах.

26.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.06.2025 у справі від № 991/5570/25 про надання дозволу на обшук, проведено обшук в квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони iPhone 15 Pro s/n НОМЕР_5, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та мобільний телефон iPhone 12, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , які містили систему логічного захисту у вигляді коду-паролю.

В ході обшуку ОСОБА_5 надав для огляду мобільний телефон iPhone 12, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , під час огляду якого виявлено скріншоти листування з іншими особами щодо перевезення сільськогосподарської продукції. В той же час, ОСОБА_5 відмовився надавати пароль для подолання системи логічного захисту.

Окрім цього, ОСОБА_5 відмовився надавати пароль для подолання системи логічного захисту від мобільного телефону iPhone 15 Pro s/n НОМЕР_5, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , однак є підстави вважати, що на ньому також наявне листування з особами щодо перевезення сільськогосподарської продукції, у зв`язку з чим вказаний мобільний телефон зберіг на собі відомості, що мають значення для досудового розслідування.

З метою проведення всебічного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, та надання належної правової оцінки, повного і ретельного дослідження інформації, яка міститься у вилучених терміналах та проведення по ним судових експертиз (оглядів) за участі спеціаліста, а також з метою збереження речових доказів та запобігання можливості фактів приховування, зміни або їх відчуження або знищення, виникла необхідність в накладенні арешту на речові докази, що вважається доцільним та відповідає передбаченим законодавством завданням кримінального провадження та завданням арешту, що обґрунтовується наступними законними підставами.

Прокурор в судове засідання не прибув. Детектив НАБУ ОСОБА_3 клопотання про арешт тимчасово вилученого майна підтримав, долучив до матеріалів справи копію протоколу огляду та додані до нього копії документів.

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не прибув.

Неприбуття у судове засідання інших учасників кримінального провадження не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

2. Мотиви слідчого судді

З метою збереження таємниці досудового розслідування прокурор просив розглянути матеріали клопотання у закритому судовому засіданні, без подальшого оприлюднення змісту ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Слідчий суддя, з метою захисту таємниці досудового розслідування, дійшов висновку про проведення розгляду цього клопотання у закритому судовому засіданні з оприлюдненням судового рішення в порядку ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.

2.1. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Згідно з пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення чи підлягає спеціальній конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 цієї статті визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна особи, яка не має статусу підозрюваного у конкретному кримінальному провадженні, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 132 КПК України, має переконатися у тому, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а майно, про арешт якого ставиться питання, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, безвідносно до того, чи має особа, на майно якої накладається арешт, безпосереднє відношення до вчинення кримінального правопорушення та чи підлягає майно спеціальній конфіскації.

2.2. Щодо правової підстави для арешту майна та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом квітня-травня 2022 року з полів ДП «ДГ «АФ «Надія» поза бухгалтерським обліком державного підприємства зібрано близько 104 т кукурудзи, які вивезені в невідомому напрямку та реалізовані іншим суб`єктам господарської діяльності.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «ДГ «АФ «Надія», зловживаючи своїм службовим становищем заволоділи насінням соняшника врожаю 2022 року в особливо великих розмірах, шляхом укладення завідомо невигідного для державного підприємства договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції.

Так, встановлено, що 14.06.2022 між ДП «ДГ «АФ «Надія» та ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_1» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, відповідно до якого ФГ «ІНФОРМАЦІЯ_1» придбало соняшник незавершеного виробництва врожаю 2022 року, що знаходиться на визначених полях ДП «ДГ «АФ «Надія» площею 1268 га.

Крім того встановлено, що в результаті укладення договору купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво від 14.06.2022 ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1" набуло у власність врожай соняшника 2022 року, що розміщувався на земельних ділянках площею 1116 га. Відповідно до пояснень ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1", що надавалися ними до державної податкової служби, з вказаної площі ними було зібрано лише 2016,276 т соняшника.

Встановлено, що насіння соняшника врожаю 2022 року, зібраного з полів ДП "ДГ "АФ "Надія" здійснювалося на елеватори Філія "Хлібна база" ДП "Охтирський КХП" в м. Ворожба, ТОВ "Луцький КХП" в м. Ромни та ПП "Рубін" в м. Ромни, і лише ДП "Охтирський КХП" зареєструвало складські квитанції про отримання на зберігання від ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1" 2054,111 т соняшника, що відповідає кількості насіння соняшника про яке ФГ "ІНФОРМАЦІЯ_1" відзвітувалось перед контролюючими органами.

Таким чином, частина сільськогосподарської продукції ДП "ДГ "АФ "Надія" була зібрана та вивезена поза бухгалтерським обліком державного підприємства. Враховуючи викладене, посадові особи ДП «ДГ «АФ «Надія» діючи за попередньою змовою зі службовими особами суб`єктів підприємницької діяльності та іншими фізичними особами, заволоділи шляхом зловживання службовим становищем майном державного підприємства в особливо великих розмірах.

Отже існує обґрунтована підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК.

Відповідно до протоколу обшуку від 26.06.2025 року на підставі ухвали слідчого судді ВАКС від 11.06.2025 у справі від № 991/5570/25 про надання дозволу на обшук, проведено обшук в квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони iPhone 15 Pro s/n НОМЕР_5, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та мобільний телефон iPhone 12, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , які містили систему логічного захисту у вигляді коду-паролю.

В ході обшуку ОСОБА_5 надав для огляду мобільний телефон iPhone 12, IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , під час огляду якого виявлено скріншоти листування з іншими особами щодо перевезення сільськогосподарської продукції. В той же час, ОСОБА_5 відмовився надавати пароль для подолання системи логічного захисту.

Окрім цього, ОСОБА_5 відмовився надавати пароль для подолання системи логічного захисту від мобільного телефону iPhone 15 Pro s/n НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , однак є підстави вважати, що на ньому також наявне листування з особами щодо перевезення сільськогосподарської продукції, у зв`язку з чим, вказаний мобільний телефон зберіг на собі відомості, що мають значення для досудового розслідування.

Постановою старшого детектива Національного бюро ОСОБА_3 від 27.06.2024 вилучений у ході обшуку квартири ОСОБА_5 мобільний телефон iPhone 15 Pro s/n НОМЕР_5, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000031 від 14.01.2025, так як він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також у клопотанні зазначено, що для повного і ретельного дослідження інформації, яка міститься у вилучених терміналах та проведення по ним судових експертиз (оглядів) за участі спеціаліста, а також з метою збереження речових доказів та запобігання можливості фактів приховування, зміни або їх відчуження або знищення, виникла необхідність в накладенні арешту на речові докази.

Отже надання відповідного мобільного телефону разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження.

Тому, слідчий суддя, з урахуванням встановлених обставин, дійшов висновку, що на вилучений 26.06.2025 під час обшуку в квартирі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, може бути накладено арешт з метою збереження речових доказів.

2.3. Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження

Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Частиною 4 статті 173 КПК визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Оскільки йдеться про мобільний телефон та інформацію, що міститься в ньому, слідчий суддя вважає, що незастосування заборони користуватись, розпоряджатись майном призведе до втрати, знищення доказів.

Під час розгляду клопотання не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який у цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності ОСОБА_5 .

Оскільки йдеться про обґрунтовану підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування заборони користування та розпорядження майном, зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000031 від 14.01.2025 року.

Накладення арешту на майно не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон iPhone 15 Pro s/n НОМЕР_5 , ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 та вилучений 26.06.2025 за результатами обшуку його квартири за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпорядження та користування ним, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1