У Х В А Л А

про арешт майна

31 липня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання начальника Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0001554 від 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

в обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що 11 липня 2025 року о 15:25 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Медвин, на перехресті вул. Широке шосе та вул. Зарічок, у ході якої водій автомобіля марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Широке шосе зі сторони с. Дібрівка в напрямку до с. Медвин, на нерегульованому перехресті з вул. Зарічок допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW-520», р.н. НОМЕР_2 , який на момент огляду мав індивідуальний номер «YAKUDZA», під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по вул. Зарічок та здійснював перетин вул. Широке шосе.

В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «BMW-520», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер з лівої сторони та був госпіталізований до Богуславської лікарні.

У ході огляду місця ДТП від 11 липня 2025 року автомобіль марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , вилучений, його власником є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС».

12 липня 2025 року він визнаний речовим доказом.

Зараз в органу досудового розслідування є необхідність провести з ним інженерно-технічну, а також використати його при проведенні слідчого експерименту.

Ініціатор клопотання вважає, що повернення автомобіля марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або псування та в подальшому унеможливить проведення необхідних слідчих дій.

Отож, з метою збереження, як речового доказу, прокурор просив:

- накласти арешт на майно, яке вилучене 11 липня 2025 року, під час огляду місця події, а саме: автомобіль «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 29 березня 2024 року, номер кузова « НОМЕР_4 », належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та зберігати його на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км. автодороги Р-17, сполученням «Біла Церква-Володарка»;

- заборонити використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, за підстав та обставин, які наведені у ньому.

Натомість, слідчий суддя ухвалив рішення про проведення розгляду за відсутності представника користувача майна ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, про дату, час та місце розгляду він повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій проти накладення арешту не заперечував.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, дослідивши надані ним матеріали з кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

До того ж, на виконання вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя має перевірити:

- чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- чи потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи клопотання, в межах заявлених вимог, слідчий суддя установив, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001554, яке внесене до ЄРДР 12 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з витягом, 11 липня 2025 року о 15:25 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Медвин, на перехресті вул. Широке шосе та вул. Зарічок, у ході якої водій автомобіля марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Широке шосе зі сторони с. Дібрівка в напрямку до с. Медвин, на нерегульованому перехресті з вул. Зарічок допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW-520», р.н. НОМЕР_2 , який на момент огляду мав індивідуальний номер «YAKUDZA», під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по вул. Зарічок та здійснював перетин вул. Широке шосе.

В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «BMW-520», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер з лівої сторони та був госпіталізований до Богуславської лікарні.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 липня 2025 року, за результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Медвин, вул. Широке шосе вул. Зарічок виявлений та вилучений автомобіль марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , на якому зафіксовані механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що автомобіль марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , відповідає ознакам речового доказу, оскільки за його участі сталася ДТП та на ньому наявні пошкодження завдані внаслідок ДТП.

Своєю чергою, відповідно до постанови від 12 липня 2025 року, він визнаний речовим доказом.

Слідчим суддею установлено, що власником автомобіля марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 10 січня 2023 року, а користувачем ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», на підставі договору фінансового лізингу № 17377/03/24-Г від 26 березня 2024 року.

Слідчий суддя погоджується, що іншим чином, аніж шляхом накладення арешту на автомобіль, забезпечити його збереження, як речового доказу неможливо, оскільки з ним буде проводитися експертиза та слідчий експеримент, а тому необхідно забезпечити його збереження в стані, який існував на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у право власності власника майна, а наслідки для них, які настануть внаслідок арешту є виправданими. У даному випадку необхідність виконання завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, переважає приватний інтерес власника майна.

Отож, виходячи з викладеного, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне: накласти арешт на майно, яке вилучене 11 липня 2025 року, під час огляду місця події, а саме: автомобіль «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , заборонивши використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні та визначити місцем його зберігання майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км. автодороги Р-17, сполученням «Біла Церква-Володарка».

Керуючись ст. 170-175, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 11 липня 2025 року, під час огляду місця події, а саме: автомобіль «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 29 березня 2024 року, номер кузова « НОМЕР_4 », належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», а користувачем ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», на підставі договору фінансового лізингу № 17377/03/24-Г від 26 березня 2024 року та зберігати його на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км. автодороги Р-17, сполученням «Біла Церква-Володарка», кадастровий номер :01:029:0160, заборонивши використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим або прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1