Провадження № 11-сс/4808/310/25
Категорія ст.181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено їй щоденно у період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений час; не відлучатися з міста Івано-Франківська без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У випадку застосування застави як альтернативного запобіжного заходу, визначити її в 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та експертами у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в межах строку досудового розслідування.

Вважає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання належним чином не були враховані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість інкримінованого злочину, обставини вчиненого злочину, дані про особу підозрюваної, що мало наслідком застосування запобіжного заходу, який не може забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам. Крім того, судом не повною мірою враховано суспільну небезпеку злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 . Зауважує, що під час розгляду клопотання підозрювана вказала, що офіційно ніде не працює. Також, слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що досудове слідство на даний час не проведено в повній мірі, не встановлено повне коло можливих свідків та інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а тому визначений запобіжний захід не може забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків та не виключає можливості підозрюваній вчиняти вплив на свідків та інших обвинувачених з метою схиляння їх до дачі показань в її користь та не включає інші, встановлені у провадженні ризики.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просил задовольнити апеляційні вимоги;

- підозрювана ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_9 заперечили доводи і вимоги апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї..

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000476 від 18.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

06 серпня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років та вона усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про те, що вона може виїхати за межі території України з метою уникнення відповідальності; можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрювана, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вчиняти такі дії; можливості незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 відомі повні анкетні дані свідків та підозрюваних, після чого вона, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування; можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування та судового розгляду.

Відносно доводів апеляційної скарги прокурора щодо можливості підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів зауважує, що фактів нез`явлення підозрюваної за викликом до органу досудового розслідування в матеріалах, доданих до клопотання не має. При цьому, в матеріалах провадження відсутні відомості, які підтверджують спроби ОСОБА_8 будь-яким чином знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на учасників кримінального провадження або чинити на них тиск, перешкоджати кримінальному провадження іншим чином.

Також колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За вказаних обставин, слідчий суддя, враховуючи особу підозрюваної, зокрема, її соціальні зв`язки та вік, особу підозрюваної та її соціальні зв`язки та вік, з врахуванням наявних доказів про причетність підозрюваної до злочину, який їй інкриміновано, тяжкості вчиненого злочину, наявних ризиків, визначених п.п.1,2,3,4 п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної для запобігання цим ризикам, дійшов правильного висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби буде достатнім для неухильного виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того, під час розгляду провадження апеляційним судом встановлено, що застосований слідчим суддею до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виявився дієвим та останньою не порушувалися покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Зокрема, підозрювана прибула в дане судове засідання на розгляд апеляційної скарги прокурора.

Прокурор під час апеляційного розгляду не заперечувала те, що процесуальна поведінка підозрюваної за час її перебування під домашнім арештом відповідала вимогам закону, що свідчить про те, що обраний підозрюваній запобіжний захід зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної під час проведення досудового розслідування.

На даний час підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не вбачає, оскільки слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, під апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5