ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/129/25 Справа № 697/11/24 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілого

ОСОБА_10 ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.ст.75,76,104 КК звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням відповідних обов`язків.

Позовну заяву ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 400000 грн., а після 23.10.2024 моральну шкоду на користь ОСОБА_10 у розмірі 400000 грн. стягнути із самого обвинуваченого ОСОБА_7 .

Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 390000 грн., а після 23.10.2024 моральну шкоду на користь ОСОБА_11 у розмірі 390000 грн. стягнути із самого обвинуваченого ОСОБА_7 .

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у сумі 14823,36 грн., а після 23.10.2024 ці витрати у сумі 14823,36 грн. стягнути із самого обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він 27.08.2023, близько 22.00год., у темний час доби, в порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним транспортним засобом - мотоциклом "Lifan LF175-2Е", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги, яка сполучає с.Орлівець Черкаського району Черкаської області та забійний комплекс ПрАТ«Миронівська птахофабрика», в адміністративно-територіальних межах с.Козарівка Черкаського району Черкаської області, поза межами населеного пункту, від забійного комплексу ПрАТ "Миронівська птахофабрика" у напрямку до с.Козарівка, в порушення вимог п.п.2.3.б, 10.1, 11.3 ПДР, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не маючи перешкод для руху в межах своєї смуги та необхідності виїзду на смугу зустрічного руху, виїхав на зустрічну смугу руху, та продовжив по ній рух, чим створив небезпеку для руху мопеду марки " Ямаха Джок" без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_13 , яка у цей час рухалась в зустрічному відносно ОСОБА_7 напрямку від с.Козарівка до забійного комплексу ПрАТ «Миронівська птахофабрика», та на смузі руху мопеда марки "Ямаха Джок" ОСОБА_7 допустив зіткнення керованого ним мотоциклу із вказаним мопедом під керуванням ОСОБА_13 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) водій мопеду марки "Ямаха Джок" ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 ПДР, знаходяться у причинному зв`язку з ДТП та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_13 .

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду змінити. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задовольнити частково в розмірі 100000грн. В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 відмовити.

На переконання захисника, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову не відповідає засадам справедливості та розумності.

Приводить доводи, що при визначенні розміру моральної шкоди, необхідно враховувати велику кількість різноманітних факторів: характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інших обставин, які мають істотне значення.

Окрім того, під час розгляду справи судом першої інстанції також не розглянуто можливості реального відшкодування моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_7 та його законним представником ОСОБА_9 . Вважає, що судом першої інстанції недотримано принцип розумності та справедливості в частині задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_11 частково у розмірі 390 000 грн.

Водночас, задовольняючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 суд не взяв до уваги, що як на стадії досудового розслідування справи так і в суді ОСОБА_10 не було підтверджено факту родинних відносин між ним та загиблою ОСОБА_11 , при цьому в судовому засіданні було встановлено, що мати загиблої ОСОБА_13 - ОСОБА_11 має статус матері одиначки, і батько ОСОБА_14 в свідоцтві про народження записаний зі слів матері. Інших підтверджуючих даних, які підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_10 та загиблої ОСОБА_15 суду не надано.

Також сторона захисту вказує, що суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд перший інстанції при постановленні вироку не врахував, що той факт дорослі члени родини загиблої ОСОБА_13 : ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не забезпечили належного догляду за своєю донькою, яка з нічний час була на проїзній частині дороги за межами села, де сталась ДТП, керувала транспортним засобом мопед, який належав на праві власності іншій особі, будучи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом, без відповідної правової підстави на керування мопедом, в стані алкогольного сп`яніння, можливості реального відшкодування моральної шкоди обвинуваченим ОСОБА_7 та часткового визнання ним даного цивільного позову, засади розумності виваженості та справедливості.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- обвинувачений, його законний представник та захисник, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , представник потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність вироку суду першої інстанції;

- прокурор, яка при вирішенні апеляційної скарги поклалась на розсуд суду.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого, захисника, потерпілих, представника потерпілого та прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, кваліфікація вчиненого за ч. 2 ст. 286 КК, вид та розмір призначеного засудженому покарання учасниками судового розгляду не оспорюються.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги захисника про неправильність вирішення судом апеляційної інстанцій цивільного позову потерпілої сторони в частині відшкодування моральної шкоди, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 127 КПК, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною третьою цієї статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Водночас розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Таким чином, законодавець визначив загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Цебто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог потерпілої сторони щодо відшкодування моральної шкоди зокрема, що неправомірними діями ОСОБА_7 дійсно була завдана потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, які потерпілі зазнали у зв`язку із втратою члена родини, рідної людини - доньки ОСОБА_13 .

Судом першої інстанції всебічно, повно і неупереджено досліджені матеріали кримінального провадження щодо вказаного цивільного позову, пред`явленого потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та відповідно до ст.1167, ч.2 ст.1168, ч.2 ст.1187 ЦК обґрунтовано визнано можливим задовольнити позов в цій частині, з наведенням відповідних мотивів прийнятого ним рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілих в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі по 400 000 грн. кожному. Судом при визначені суми моральної шкоди, враховано часткове відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 у розмірі 10 000 грн. та стягнуто на користь останньої 390 000 грн. моральної шкоди.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім та тяжкі наслідки ДТП у вигляді загибелі неповнолітньої ОСОБА_13 , зазначений у вироку розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , судом визначено з урахуванням характеру та обсягу перенесених потерпілими страждань, які пов`язані з втратою дитини, оскільки вони зазнали непоправної моральної шкоди, яка виражається в безповоротній втраті доньки, перенесли глибокі моральні страждання у вигляді відчуття горя та непоправної втрати, руйнування звичного способу життя, а тому підстав для зменшення цього розміру, колегія суддів не вбачає.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що стороною захисту ні в апеляційній скарзі, ні безпосередньо під час апеляційного розгляду не було надано жодних доказів на підтвердження факту неспівмірності визначеного судом першої інстанції розміру грошового відшкодування із понесеними моральними стражданнями потерпілих.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника щодо не підтвердження факту родинних зв`язків потерпілого ОСОБА_10 і загиблої ОСОБА_13 , оскільки вказане спростовується показаннями наданими ОСОБА_10 в суді першої інстанції щодо його проживання зі загиблою ОСОБА_13 однією родиною з дня її народження, ці показання ОСОБА_10 не були спростовані, а також свідоцтвом про народження ОСОБА_13 (а.с.101 т.1).

Посилання сторони захисту на незабезпечення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 належного догляду за ОСОБА_13 , як на окрему підставу для зменшення суми моральної шкоди у цьому випадку є безпідставними, адже дії загиблої ОСОБА_13 чи її батьків не перебувають у причинному зв`язку з ДТП та її наслідками. Заразом вказані доводи не спростовують факт винуватості ОСОБА_7 та спричинення моральної шкоди потерпілим.

Попри позицію апелянта, з огляду на приписи ст.ст. 23,1167 ЦК, апеляційний суд уважає, що з урахуванням обставин справи, характеру завданої потерпілим шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заявленого ними цивільного позову, дотримавшись при цьому засад розумності, виваженості, справедливості, врахувавши особу обвинуваченого, його майновий стан, характер та глибину страждань потерпілих.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4