Справа № 296/697/25
Вирок

Іменем України

02 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003945 від 17.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ Володарсько-Волинського району, Житомирської області, громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2024 близько 07 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався ним по проїзній частині вул. Леха Качинського, зі сторони вул. Мала Бердичівська в напрямку вул. Дмитра Донцова в м. Житомирі.

Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 2.3.6), 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, при здійсненні маневру повороту ліворуч на вул. Дмитра Донцова, повертаючи не надав дорогу пішоходу, який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого, передньою частиною автомобіля Nissan Navara, реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину вулиці Дмитра Донцова, зліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу на нерегульованому пішохідному переході позначеному дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синця в лівій завушній ділянці, закритих переломів соскоподібного відростку лівої скороневої кістки з переходом на лямбдовидний шов, основу черепа та основну пазуху, субдуральної гематоми лобно-тім`яно-скронево-потиличної частки ліворуч (наявність гематоми під твердою мозковою оболонкою), субарахноїдального крововиливу (крововилив в м`які мозкові оболонки) в лобних та правій скроневій частках, що призвело до гемоліквореї (виділення крові та ліковру) з лівої вушної раковини , які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3.б), 10.1, 16.1 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та дав покази які відповідають викладеному вище, зазначив, що проявив неувагу під час керування транспортним засобом.

Потерпілий ОСОБА_5 відмовився надавати покази по справі зазначив, що не наполягає на суворості покарання обвинуваченого та обвинуваченим була відшкодована йому шкода в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн., ніяких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів в добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження.

Аналізуючи зібрані по кримінальному провадженню докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його необережні дії за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, проходить військову службу за мобілізацією, за місцем проходження служби характеризується позитивно, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький, щиро розкаявся у вчиненому.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 призначити йому покарання у виді позбавлення волі, встановленого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання щодо додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що тяжких наслідків не настало, ОСОБА_4 визнав вину повністю, відшкодував шкоду потерпілому, враховуючи те, що обвинувачений є військовослужбовцем та проходить військову службу за мобілізацією керування транспортним засобом є необхідним для виконання ним військових обов`язків, з урахуванням позиції потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, суд приходить до висновку про не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Разом з тим, враховуючи , що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував спричинену шкоду, з урахуванням досудової доповіді , суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та доцільним призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта слід покласти на обвинуваченого.

Арешт накладений на майно слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити, в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по даному кримінальному провадженню на залучення експерта в сумі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп. , на користь держави.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.12.2024 року на автомобіль Nissan Navara реєстраційний номер НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази по даному кримінальну провадженні, після набрання вироком законної сили , а саме:

- автомобіль Nissan Navara реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути власнику, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 ОСОБА_7 .

- DVD-R диски зберігати при матеріалах досудового розслідування.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція через Корольовський районний суд м.Житомира до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1