Справа № 932/6911/24
Провадження № 1-кп/932/486/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000481 від 06.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має неповну середню освіту, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 16.06.2024 Соборним районним судом міста Дніпра (стара назва Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) за ст. 128 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, відносно якого на розгляді в Шевченківському районному суді міста Дніпра перебуває обвинувальний акт за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 16 травня 2024 року будучи засудженим Соборним районним судом міста Дніпра (стара назва Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення у формі проступку, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт за наступних обставин.

03 липня 2024 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшло розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили та вищевказаний вирок Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 16.05.2024, яким ОСОБА_4 , призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

15 липня 2024 року ОСОБА_4 , під підписку було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено, що в разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, на підставі ч. 2 ст. 389 КК України ОСОБА_4 може бути притягнений до кримінальної відповідальності.

Цього ж дня, ОСОБА_4 вручено направлення на відпрацювання громадських робіт до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра»» Дніпровської міської ради.

Наказом директора КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра»» ДМР від 15.07.2024 року № 48 засудженого ОСОБА_4 прийнято для відбування покарання у вигляді 150 годин громадських робіт та складено графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_4 на липень 2024 року, з якими ОСОБА_4 ознайомлено. Згідно з вказаного графіку засуджений ОСОБА_4 повиннен приступити до виконання покарання у виді громадських робіт з 16.07.2024 по 31.07.2024 кожен будній день з 09:00 год. до 13:00 год.

16.07.2024, близько о 08:00 год. ОСОБА_4 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник кримінально протиправний умисел спрямований на ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, діючи умисно та протиправно, з метою ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, у липні 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог п. 3 ст. 40 КВК України у період з 16.07.2024 по 21.07.2024 включно тобто більше двох разів протягом місяця умисно, без поважних причин для відбування покарання у виді громадських робіт до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра»» Дніпровської міської ради на роботу не виходив, тим самим умисно ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт без поважних на те причин.

22.07.2024 року засудженому ОСОБА_4 винесене застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, діючи умисно та протиправно, з метою ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт у липні 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог п. 3 ст. 40 КВК України, будучи 29.07.2024 повторно застереженим у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може буди притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у період часу з 22.07.2024 до 31.07.2024, тобто більше двох разів протягом місяця умисно, без поважних причин для відбування покарання у виді громадських робіт до КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра»» Дніпровської міської ради на роботу не виходив, тим самим умисно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт без поважних на те причин, не відбувши 150 годин громадських робіт за вироком Соборного районного суду міста Дніпра (стара назва Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська) від 16.05.2024 року.

Відтак, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений у судовому засіданні провину визнав, щиро розкаявся у вчиненому злочині, погодився із викладеним в обвинувальному акті та пояснив суду, що оскільки він проживає в орендованій квартирі, то повинен працювати задля можливості платити оренду, а тому, той графік відбування покарань у виді громадських робіт, який був визначений центром пробації, йому не підходив, а саме з 09 години ранку до 13 години дня, оскільки ОСОБА_4 у цей час мав працювати. Також, обвинувачений зазначив, що орган пробації викликав його для ознайомлення із вироком, порядком його виконання, роз`яснював про відповідальність за ухилення від виконання призначеного покарання судом у виді громадських робіт та надання направлення до органу до якого ОСОБА_4 буде направлено для виконання покарання у виді громадських робіт, а саме у Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради. У вищевказаному закладі ОСОБА_4 ознайомили із порядок виконання громадських робіт, після чого ОСОБА_4 жодного разу для відбування покарання не з`явився. Після чого, ОСОБА_4 викликали у Шевченківський районний відділ пробації для надання пояснень, чому обвинувачений не з`явився для відбування покарання та повторно роз`яснили відповідальність за ухилення відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин. Після повторного роз`яснення наслідків за ухилення від відбування покарання ОСОБА_4 до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради не з`являвся.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав у повному обсязі свою вину та не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове засідання у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що стосуються витрат на проведення експертизи, та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 умисного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг з боку мешканців та сусідів не надходило.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання, яка зазначена в обвинувальному акті, як обтяжуюча обставина - рецидив кримінальних правопорушень, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є саме рецидив злочинів, тобто вчинення нового умисного злочину, особою яка має судимість за вчинення умисного злочину. В даному випадку, обвинувачений має судимість за вчинення злочину. При цьому, маючи не погашену судимість за вчинення злочину, вчинив кримінальний проступок, а обставиною, що обтяжує покарання є лише рецидив злочину, тобто вчинення нового умисного злочину, особою яка має судимість за вчинення умисного злочину.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на той самий строк.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 389 КК України, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 16.05.2024, покарання у виді пробаційного нагляду, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витратити на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один рік).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Соборного районного суду міста Дніпра від 16.05.2024, з урахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 15 (п`ятнадцяти) днів пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постанови засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1