Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/633/24
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суду Житомирської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженцця м. Кизи - Орда, Казахстан, жителя
АДРЕСА_1 , українця, не одруженого,
громадянина Греції, з середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , і.к. НОМЕР_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,
26.02.2024 року у невстановлений час, але не пізніше 23 год. 50 хв. ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де у нього з мотивів особистих неприязних відносин стосовно колишньої співмешканки ОСОБА_6 виник умисел на пошкодження майна шляхом підпалу, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , користувачем якого є син співмешканки ОСОБА_7 .
Після чого, в приміщенні свого житлового будинку ОСОБА_5 взяв поліетиленову пляшку об`ємом 1 літр, яка наполовину була заповнена рафінованою соняшниковою олією, та пішов до домогосподарства АДРЕСА_1 .
27 лютого 2024 року близько 00 год. 30 хв. (точний час досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, увійшов через хвіртку на територію вищевказаного домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , яке перебуває в користуванні ОСОБА_7 , підійшов до металевої драбини, яка встановлена на вході до горищного приміщення житлового будинку, і діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів особистих неприязних відносин, з метою пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, дістав з кишені запальничку, за допомогою якої підпалив ганчірку, просочену олією, яка була ним встановлена в горловину поліетиленової пляшки, що заздалегідь приніс її із собою, та разом із пляшкою закинув її через дверний отвір на горище житлового будинку, чим своїми умисними діями спричинив пожежу. Внаслідок пожежі було повністю знищено дах вказаного житлового будинку та частково пошкоджено його перекриття.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч.2 ст.194 КК України визнав у повному обсязі та показав, що в лютому 2024 року в нічний час, увійшов через хвіртку до домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , яке перебуває в користуванні ОСОБА_7 , підійшов до металевої драбини, яка встановлена на вході до горища, дістав з карману запальничку та підпалив ганчірку, яку знайшов не території домоволодіння, просочену олією, яка була ним встановлена в горловину пляшки, та кинув на горище житлового будинку. Так вчинив бо розсердився на ОСОБА_6 , з якою проживав спільно, та яка виїхала за кордон без його згоди. В потерпілого ОСОБА_7 , просив вибачення, та зобов`язався відшкодувати завдані збитки.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Потерпілий в судовому засіданні просив обвинуваченого суворо не карати, не давати реальну міру покарання, збитки обіцяв відшкодувати.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 винен в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
При цьому суд враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.11.2020 у справі №536/621/16-к. Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, характеризується діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинно-наслідковим зв`язком між вказаними діями і наслідками. Знищення або пошкодження чужого майна можуть бути здійснені у будь-який спосіб. При цьому умисне знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом утворює кваліфікований склад цього злочину і потребує кваліфікації за ч. 2 ст. 194 КК України. Так, зазначена норма передбачає відповідальність за «те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки».
Словосполучення «те саме діяння», вжите в диспозиції ч. 2 ст. 194 КК України, вказує на те, що до діяння, передбаченого цією статтею, слід відносити тільки знищення (пошкодження) майна, а шкода у великих розмірах є наслідком, який виступає криміноутворюючою ознакою лише для ч. 1 ст. 194 КК України, і не є необхідною для кваліфікації за ч. 2 цієї статті. При кваліфікації випадків умисного знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом (ч. 2 ст.194 КК України) розмір спричиненої майнової шкоди не має правового значення. При цьому обов`язковою характеристикою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, є не наслідки (шкода у великих розмірах), а саме діяння (спосіб вчинення), оскільки воно в цьому випадку має більшу суспільну небезпеку порівняно зі шкодою у великих розмірах. Наведене узгоджується із судовою практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 (провадження № 51-1581км18).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно статті 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення .
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується, особа винного, який вину визнав повністю, щиро розкаявся, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.
Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахуванням позиції прокурора, потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.
Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.03.2024 року.
На момент проголошення вироку запобіжний захід у ОСОБА_5 відсутній.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 370,371,373,374,376 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, ч.1 ст.163 КВК України та наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням» від 17.09.2020 року №337 контроль за поведінкою ОСОБА_5 у період іспитового строку покласти на командира (начальника) військової частини (установи), в якій останній проходить/проходитиме військову службу.
У разі звільнення ОСОБА_5 з військової служби до спливу іспитового строку нагляд за його поведінкою протягом іспитового строку покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.03.2024 року на зимову куртку чорного кольору з маркуванням «Canadiana» М/М, штани спортивні зеленого кольору з написом «Nike», пара шкіряних черевиків чорного та коричневого кольору 45 розміру торгової марки «Adidas», мобільний телефон «Хіаоті Readmi Note 9» ІМЕІ. НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім - карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , газетний папір та тютюн в полімерному пакеті - скасувати після набрання вироком законної сили.
Речові докази у справі, а саме:
-зимову куртку чорного кольору з маркуванням «Canadiana» М/М, штани спортивні зеленого кольору з написом «Nike», пара шкіряних черевиків чорного та коричневого кольору 45 розміру торгової марки «Adidas», мобільний телефон «Хіаоті Readmi Note 9» ІМЕІ. НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім - карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , які знаходяться на зберігані в Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області -повернути власнику ОСОБА_8 ;
-газетний папір та тютюн в полімерному пакеті, які знаходяться на зберіганнів Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області - знищити;
На вирок може бути подано апеляцію до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1 .