ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5910/25 Провадження№ 1-кп/636/1303/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уфа російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який перебуваючого на посаді сержанта з морального забезпечення 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «штаб-сержант», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

В провадження Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацію в особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України штаб-сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язана доповідати безпосередньому начальникові.

Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Однак, штаб-сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді командира відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , без відповідного дозволу командування та поважних на те причин 22.05.2025 року самовільно залишив тимчасове місця тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_2 , та у подальшому, під час незаконної відсутності у військовій частині НОМЕР_1 обов`язків військової служби не виконував, тим самим став на злочинний шлях, та, діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та за відсутності поважних причин, незаконно залишив місце розташування підрозділу. Після чого 30.05.2025 самостійно звернувся до правоохоронного органу, заявивши про вчинений злочин і виявивши бажання продовжити проходження військової служби.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, штаб-сержант ОСОБА_3 , діючи у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів і начальників, за відсутності поважних причин, 22.05.2025 року самовільно залишив тимчасове місця тимчасового розташування підрозділу в АДРЕСА_2 . Після чого 30.05.2025 самостійно звернувся до правоохоронного органу, заявивши про вчинений злочин і виявивши бажання продовжити проходження військової служби.

У подальшому, 03.07.2025 року штаб-сержант ОСОБА_3 самостійно з`явився до Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві та повідомив про своє бажання у подальшому несенні служби.

Таким чином, у період часу з 22.05.2025 року по 03.07.2025 року штаб-сержант ОСОБА_3 не перебував за місцем несення служби в АДРЕСА_2 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, а також про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, а вільний від службових обов`язків час проводив на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем ( крім строкової служби) тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій повністю підтримав вимоги викладенні в клопотанні, просив звільнити підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши при цьому, що розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали справи суд зазначає наступне.

Так, статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1-2 статті 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно зі ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільному залишенні місця служби тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно листа № 1781-25792 від 29 травня 2025 року, долученого до матеріалів клопотання, командування військової частини НОМЕР_3 надає згоду на призначення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаду старшини техніка роти забезпечення боєприпасами батальйону матеріального забезпечення.

З письмового клопотання та згоди на звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_3 вбачається, що йому були роз`яснені право на звільнення від кримінальної відповідальності, порядок, підстави та наслідки такого звільнення. Розуміючи вказані обставини, ОСОБА_3 надав добровільну згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України не притягався, добровільно повернувся для подальшого проходження служби, наявна письмова згода його командира, де він бажає продовжити проходження служби, суд доходить висновку, що відповідно ч. 5 ст. 401 КК України підозрюваний ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.

При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_3 повністю розуміє підстави звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та наслідки закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду кримінального провадження з його вирішенням по суті.

Згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст. 44, 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000751 від 03 червня 2025 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000751 від 03 червня 2025 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але непізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 забезпечити продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1