Сарненський районний суд
Рівненської області
_________________________________________________
Справа № 572/869/25
Провадження № 1-кс/572/652/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 12.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування СВ Сарненського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 12.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Сарненського районного суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 07.03.2025 року майно, а саме:

1) довідку від ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №11/2/5569 видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про надання відстрочки від призову на військову службу; під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 ЗЦ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 груп, на строк до 07.02.2025;

2) направлення №2012 від 22.08.2024 видане військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 до ВМЦК №8 в м. Харків для обстеження;

3) витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.11.2024 №350 відповідно до якого солдата ОСОБА_5 , водія-електрика протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки ВЧА7072, звільнено з військової служби у запас, у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи

Відповідно клопотання, на території Сарненського району Рівненської області діє група осіб, які здійснюють виготовлення та збут та використання підроблених документів.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що до діяльності зазначеної групи може бути причетний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , який подав по місцю проходження служби, підроблену довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією 12ААВ №544649, нібито видану Рівненською обласною МСЕК №2, яка підтверджує наявність інвалідності у його дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Водночас, відповідно до інформації із КП «РОСДРЗН» РОР група інвалідності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 2022 року по 20.02.2025 не встановлювалася, документи до комісії не надходили, в архіві справа відсутня.

Прокурор клопотання підтримав, просить задовольнити.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки тимчасово вилучене майно містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 07.03.2025 року майно, а саме:

1) довідку від ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2024 №11/2/5569 видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про надання відстрочки від призову на військову службу; під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 ЗЦ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 груп, на строк до 07.02.2025;

2) направлення №2012 від 22.08.2024 видане військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 до ВМЦК №8 в м. Харків для обстеження;

3) витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.11.2024 №350 відповідно до якого солдата ОСОБА_5 , водія-електрика протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки ВЧА7072, звільнено з військової служби у запас, у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: