справа № 619/2744/25
провадження № 1-кс/619/758/25
УХВАЛА

іменем України

20 серпня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000492 від 10 травня 2025 року,

встановив:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання представника заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту з рухомого майна, транспортного засобу Renault Premium 440.18 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля МАЗ 53371, д.н.з. НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні № 0000492 від 10 травня 2025 року в частині заборони користування даними транспортними засобами та передати їх на відповідальне зберігання власникам майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Заява обґрунтована тим, що слідчим відділенням Дергачівського РВП № 3 ХРУП № 3 ГУПН в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000492 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України. 15.05.2025 року слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області було задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000492 (а саме автомобіль Renault Premium 440.18 DXI д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль МАЗ 53371 д.н.з. НОМЕР_2 ) за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України. На даний час автомобіль знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні погодні фактори, що негативно впливає на технічний стан автомобіля. А також дані транспортні засоби необхідні власникам для повсякденного використання для особистих потреб. Власники транспортних засобів зобов`язуються до вирішення справи по суті кримінального провадження № 000492 забезпечити належне зберігання арештованого майна у незмінному стані та безперешкодно надавати доступ до такого органам досудового розслідування для проведення процесуальних дій.

Прокурор до суду надав заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила його задовольнити та передати їх на відповідальне зберігання власникам майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо скасування арешту в частині заборони користування, просив його заяву залишити без розгляду.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Дергачівського РВП № 3 ХРУП № 3 ГУПН в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000492 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000492 від 10 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на: автомобіль марки «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , опломбовано біркою НПУ; автомобіль марки «МАЗ 53371», 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «МАЗ 53371», д.н.з. НОМЕР_2 , 1989 року випуску, свідоцтво про реєстрацію автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «МАЗ 53371», д.н.з. НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», д.н.з. НОМЕР_1 , визначивши строк її дії, в межах строку досудового розслідування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання арештованих транспортних засобів: - автомобіля марки «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , - автомобіля марки «МАЗ 53371», 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , визначено спеціально обладнаний майданчик тимчасового затриманих автотранспортних засобів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, має тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які показуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Заявники є власниками транспортних засобів Renault Premium 440.18 DXI д.н.з. НОМЕР_1 ; МАЗ 53371 д.н.з. НОМЕР_2 , на який накладено арешт під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000492 від 10 травня 2025 року.

Слідчим суддею встановлено, що станом на час розгляду клопотання про скасування арешту майна заявникам у вказаному кримінальному провадженні про підозру не повідомлялось.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Крім того, матеріали провадження, на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, на час розгляду клопотання додаткових доказів чи документів на спростування доводів клопотання адвоката ОСОБА_4 прокурор не надав, також не надав і доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині права користування.

За період проведення досудового розслідування, орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути транспортні засоби, встановити достовірно чи дійсно в них збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно за наявності вилучити такі сліди або інші відомості, ініціювати проведення експертизи.

Разом з тим, ані заява прокурора не містить підстав для відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , ані в судовому засіданні прокурором не наведено підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині користування майном.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При цьому, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на те, що в разі скасування арешту в частині заборони користування майном існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 2 КПК України, під час розгляду клопотання надано не було.

З огляду на викладене, слідчий суддя враховує, що арешт майна триває протягом тривалого часу, суду не надано доказів існування підстав для проведення будь-яких додаткових досліджень або дій пов`язаних з арештованим майном, жодних додаткових доказів, які б підтверджували наявність потреби у подальшому збережені арешту прокурором не представлено та не спростовано аргументи представника власників майна, а тому суд вважає, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи заявників не виправдовує потреби кримінального провадження, відтак потреба в його подальшому застосування відпала.

Задовольняючи заяву про скасування арешту майна у частині права на користування, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000492 від 10 травня 2025 року не завершено, що арешт накладено обґрунтовано, враховує те, що всі необхідні на даний час слідчі дії та експертизи з арештованими автомобілями повинні були бути проведені, а експертизи хоча б призначені, і з урахуванням потреби власників майна у здійсненні використання арештованих автомобілів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити і скасувати накладений арешт на транспортні засоби в частині заборони користування автомобілями марки «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ключами від автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що на даний час відпала потреба в тимчасовому позбавленні власників права на користування арештованим майном.

За таких обставин, внесене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання представника заявників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту з рухомого майна, транспортного засобу Renault Premium 440.18 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля МАЗ 53371, д.н.з. НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні № 0000492 від 10 травня 2025 року в частині заборони користування у кримінальному провадженні № 0000492 від 10 травня 2025 року - задовольнити.

Скасувати арешт в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року на:

транспортний засіб марки «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .,

свідоцтво про реєстрацію автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ,

ключі від автомобіля «RENAULT PREMIUM 440.18 DXI», д.н.з. НОМЕР_1 ,

транспортний засіб марки «МАЗ 53371», 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ,

свідоцтво про реєстрацію автомобіля «МАЗ 53371», д.н.з. НОМЕР_2 , 1989 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_6 ;

ключі від автомобіля «МАЗ 53371», д.н.з. НОМЕР_2 ;

передавши їх власникам на відповідальне зберігання.

Зобов`язати особу, якій передані вказані речі, зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Попередити особу, якій буде передано на відповідальне зберігання вищевказані речі про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1