ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2025 року за №0000181, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_4

встановив:

ОСОБА_2 22.06.2025 року, більш точного часу не встановлено, знаходився в парку «Космонавтів», де поруч із лавкою знайшов паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння вищезазначеним паспортом. Достовірно знаючи, що вищезазначений паспорт громадянина України для виїзду за кордон є важливим особистим документом, який належить іншій особі, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим важливим особистим документом, ОСОБА_2 знайдений паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , привласнив та став зберігати при собі з метою подальшого незаконного використання в особистих цілях.

Також, ОСОБА_2 , точний час не встановлено, після знахідки та привласнення паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшов до копірувального центру (якого саме не встановлено) де роздрукував своє фото відповідного розміру.

Далі, реалізуючи протиправний намір, спрямований на підроблення паспорта громадянина України, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання, діючи умисно, ОСОБА_2 , на першій сторінці паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власноруч шляхом вклейки замінив його на свій, з метою подальшого незаконного використання паспорту в особистих цілях.

Крім того, 24.06.2025 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_2 , перебував у громадському місці по вул. Бернардацці в м. Одесі, неподалік будинку №8, де, всупереч встановленому Законом порядку, в громадському місці вживав слабоалкогольні напої, чим привернув увагу працівників поліції, які здійснювали патрулювання.

У подальшому, під час відібрання пояснень у ОСОБА_2 , останній на виконання законної вимоги працівника поліції, діючи з прямим умислом, направленим на введення в оману інспектора поліції, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим, надав інспектору УПП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 вищевказаний підроблений паспорт громадянина України, тобто вчинив його використання.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати документи, і який надає права, з метою його використання, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Частиною 2 ст.12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 3 ст. 357 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

За таких підстав, кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальними проступками.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , якою він погодився із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.

Згідно з ч.1 ст.382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч.2 ст.382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в їх вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п.4 ч.1 ст.91, ч.1 ст.92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. Такі обставини судом не встановлені та в силу положень ст.337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати такі обставини, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_2 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання винного.

З урахуванням встановлених обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_2 необхідно для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів призначити покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі в межах приближених до максимального строку, передбаченого ч. 2 ст. 61 КК України, та санкцією ч. 3 ст. 357 КК України, за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі в межах приближеного до максимального строку, передбаченого ч. 2 ст. 61 КК України, та санкцією ч.1 ст. 358 КК України, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених ч. 2 ст. 61 КК України, та санкцією ч. 4 ст. 358 КК України. При цьому, ОСОБА_2 остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі саме у межах приближених до максимального строку санкцій статей повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін а особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначити більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі за вчиненні ним кримінальні проступки, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальні проступки, усвідомлення останнім протиправності своєї поведінки, його поведінку після вчинення кримінальних проступків, щире каяття, дані про особу винного, який має постійне зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_2 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Арешт, накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2025 року (справа №522/14273/25, провадження №1-кс/522/4024/25), - слід скасувати.

В силу ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_2 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової технічної експертизи документів від 27.06.2025 року №СЕ-19/116-25/15601-ДД у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , який разом із первинним упакуванням запаковано до сейф-пакету Експертної служби МВС №100586021, слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження строком на 1 (один) рік .

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З набранням вироком законної сили арешти, накладені на підставі ухвал слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.06.2025 року (справа №522/14273/25, провадження №1-кс/522/4024/25), скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів від 27.06.2025 року №СЕ-19/116-25/15601-ДД у сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Речові докази по справі:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , який разом із первинним упакуванням запаковано до сейф-пакету Експертної служби МВС №100586021, залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження та негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/14639/25

Номер провадження № 1-кп/522/2925/25

Головуючий суддя ОСОБА_1