Справа № 163/1900/25
Провадження № 1-кп/163/231/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000092 від 08.08.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Любомль Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , вищої освіти, неодруженої, вищої освіти, студентки , українки, громадянки України, раніше не судимої, РНОКПП: НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 08.08.2025 о 12:00 годині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного переміщення через митний кордон України особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичного засобу, слідуючи з України до Республіки Польща через митний пост «Ягодин» Волинської митниці, що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, рухаючись як пасажир рейсового автобуса, сполученням «Струмівка-Варшава», номерний знак НОМЕР_2 , смугою руху «червоний коридор», намагалась незаконно, з приховуванням від митного контролю, способом, що утруднював виявлення, перемістити через митний кордон України плодове тіло грибів, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, яку віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, псилоцин, вагою 1,1730 г, попередньо помістивши їх у металеву банку та наркотичний засіб, який віднесено до наркотичного засобу, обіг якого обмежено, канабіс, вагою 0,0372 г, попередньо помістивши його у металевий пристрій (гріндер), які в свою чергу приховала в дорожній валізі. Діючи умисно у такий спосіб, ОСОБА_4 не повідомила інспектору митниці під час усного опитування про наявність психотропної речовини та наркотичного засобу, чим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки під час проведення митно-прикордонного контролю зазначені особливо небезпечна психотропна речовина та наркотичний засіб були виявлені працівником Волинської митниці та вилучені слідчим УСБУ у Волинській області в ході огляду місця події.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на контрабанду особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичного засобу, тобто спробі їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією її дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, відсутність судимості в обвинуваченої та її позитивна характеристика) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину і в сукупності з відомостями про особу обвинуваченої дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду, ніж передбачено ч.2 ст.305 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов наступних висновків.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою повністю.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесене до категорії тяжкого злочину за ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам. Згідно положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, яке не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, фізичну кількість предмета контрабанди, а також на особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується по місцю навчання, щиро кається у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Корисливого мотиву в діях обвинуваченої не встановлено, через що на підставі ч.2 ст.59 КК України конфіскація його майна як додаткове покарання призначена бути не може.

Суд встановив, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачена та її захисник, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду.

Обвинувачена та її захисник просили затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів та документів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинувачену.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 27 серпня 2025 року у кримінальному провадженні №0000092 від 08 серпня 2025 року, укладену прокурором відділу Волинської обласної прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.305 КК України, і призначити їй покарання на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 ст.591 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:

- плодове тіло грибів, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину псилоцин, вагою 1,1730 г., які поміщено у металеву банку; наркотичний засіб канабіс, вагою 0,0372 г., який поміщено у металевий пристрій (гріндер), які передано на зберігання в камеру речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, знищити;

- акт огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205020/2025/005494; копію контрольного талону серії ВМ номер №238888 для проходження по "червоному коридору"; митну декларацію від 08.08.2025, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000092,- залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений 12 серпня 2025 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1