Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001644, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001644, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2025 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де разом розпивали спиртні напої.

В подальшому, 18.07.2025 року у нічний час доби, точного часу досудовим слідством не встановлено, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в цей час вживали спиртні напої на кухні квартири за вищевказаною адресою, виникла словесна сварка на ґрунті неприязних відносин один до одного.

Під час вказаного конфлікту, з мотиву особистих неприязних відносин що раптово виникли, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 , і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з мотиву особистих неприязних відносин до останнього, ОСОБА_7 , перебуваючи в зальній кімнаті, вказаної квартири, схопив ніж з металевої рукояткою та перебуваючи прямо перед ОСОБА_6 , утримуючи ніж у правій руці наніс вказаним ножом не менше чотирьох ударів в область шиї та живота ОСОБА_6 .

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень шиї та живота, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

Причиною смерті ОСОБА_6 стала дія гострого предмету, що призвела до крововтрати та шоку. Смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, 19.07.2025 в період часу 17 год 41 хв. по 18 год 02 хв., за адресою: АДРЕСА_2 (загальний коридор 7 - го поверху), слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 в ході особистого обшуку виявлено та вилучено речові докази, а саме:

- сорочка у клітинку із пошкодженим (порваним) правим рукавом, яку поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714513;

- штани джинсові синього кольору із слідами РБК, які поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714511;

- кросівки синього кольору із білою підошвою зі слідами РБК, які поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714548.

Так, 19.07.2025, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України, слідчим у провадженні винесено постанови про визнання вказаного вилучено майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки вищевказані речі є речовими доказами та потребують подальшого дослідження, орган досудового розслідування приходить до висновку, що такі речі самостійно та в сукупності з іншими фактичними даними мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і можуть бути використані як докази під час судового розгляду. З метою збереження таких речових доказів необхідно накласти арешт на таке майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи, у зв`язку із чим просив задовольнити його у повному обсязі.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

В силу положень ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання та всі долучені до нього документи, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 КПК України.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В ході судового розгляду встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001644 від 19.07.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, 19.07.2025 в період часу 17 год 41 хв. по 18 год 02 хв., за адресою: АДРЕСА_2 (загальний коридор 7 - го поверху), слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено речові докази, а саме:

- сорочку у клітинку із пошкодженим (порваним) правим рукавом, яку поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714513;

- штани джинсові синього кольору із слідами РБК, які поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714511;

- кросівки синього кольору із білою підошвою зі слідами РБК, які поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714548.

Вилучені в ході обшуку місця події речі, в силу положень ч. 2 ст. 168 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідча суддя зауважує, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, про арешт тимчасового вилученого в ході обшуку майна подано у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України відповідно.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 20.07.2025 року виявлені та вилучені предмети та речі під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 , 19.07.2025 за адресою: АДРЕСА_2 (загальний коридор 7 - го поверху), визнано речовими доказами.

Із урахуванням наведеного, слідча суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що вилучене майно є могло зберегти на собі сліди злочину, а тому може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним слідча суддя має достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту на таке майно, є можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення. Відповідно накладення арешту позбавляє власника майна можливості розпоряджатися та користуватися цим майном. Отже, може бути виконане завдання арешту майна - збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На думку слідчої судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна ОСОБА_5 , крім того воно є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України, а тому слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 173, 175, 309, 370 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001644, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2025 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 19.07.2025 під час затримання в порядку ст. 208 КПК УкраїниОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 (загальний коридор 7 - го поверху), з метою збереження речового доказу, а саме на:

- сорочку у клітинку із пошкодженим (порваним) правим рукавом, яку поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714513;

- штани джинсові синього кольору із слідами РБК, які поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714511;

- кросівки синього кольору із білою підошвою зі слідами РБК, які поміщено до паперового конверта та скріплено биркою № В714548.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Cлідча суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1