Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8120/23
Провадження № 1-кп/644/244/25

УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2025 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.05.2023 року №0000661, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Аксютівка, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкав АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч.2 ст.114-2 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження з 23.10.2023 року. Строк дії запобіжного заходу спливає 30.05.2025 року, прокурором подано клопотання про його продовження на строк 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що підозра є обґрунтованою, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Також, прокурор, урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України, просила не визначати розмір застави та врахувати вимоги ч.6 ст. 176 КК України щодо неможливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 посилався на те, що відповідне клопотання не відповідає вимогам процесуального закону, містить помилки, окрім того, прокурором не доведено існування ризику, прокурор не враховує наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, наявність осіб готових взяти його на поруки, його стаж роботи, його вік та стан здоров`я, наполягав на врахуванні чисельної практики з даного питання Європейського суду, те що тримання під вартою є самою суворою мірою запобіжного заходу, будь-яких доказів щодо доцільності тримання під вартою прокурором не було надано, доводи на обґрунтування клопотання лише перелічуються в клопотанні, вважав, що підстави для задоволення клопотання прокурора відсутні та просив відмовити в задоволенні клопотання, змінити запобіжний захід на іншій більш м`який, такий як домашній арешт.

Обвинувачений повністю підтримав позицію свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, просив врахувати, що під час перебування під вартою погіршився його зір, умови тримання дуже погані, він не має наміру переховуватись та й просив врахувати що наразі це неможливо в умовах воєнного стану.

Вирішуючи заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04.08.2023 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що був продовжений.

Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Розгляд справи триває, відкладено розгляд справи у зв`язку із доповненням судового розгляду стороною захисту.

Суд вважає, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, продовжує існувати. Триває судовий розгляд. Суд вважає, що існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Не зважаючи на те, що процесуальний закон і не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При цьому «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96), але у той же час питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба ізоляції не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінальних правопорушень (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу.

Суд вважає, що наразі продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років у разі доведеності провини, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, працював, має родину, постійне місце реєстрації. Даних про не можливість перебування в умовах слідчого ізолятора в ході розгляду справи не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що запобігти ризику, існування якого встановлено в ході розгляду клопотання та що продовжує існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвали суду про доцільність продовження запобіжного заходу були предметом оцінки апеляційної інстанції та залишені без змін.

З урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. При цьому враховано, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків. Підстав для зміни запобіжного заходу не встановлено.

Окрім того, відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою, що наразі виключає можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 331, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 27.07.2025 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 29.05.2025 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захиснику, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1