ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1217/25 Номер провадження 11-кп/814/1516/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника колонії ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Подільського районного суду міста Полтави від 19.05.2025,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Кропивницького апеляційного суду від 09.12.2019, за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на 7 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Таке рішення суд мотивував тим, що поведінка засудженого протягом усього періоду відбування покарання не свідчить про його виправлення.

У поданій апеляційній скарзі захисник із урахуванням наданих доповнень просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує тим, що з наявних у матеріалах особової справи даних вбачається, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Також суд безпідставно не взяв до уваги наявність у засудженого 5 заохочень, отримання ним освіти під час відбування покарання. Також просить врахувати, що ОСОБА_8 працює, виконує роботи з благоустрою установи та частково відшкодував процесуальні витрати за вироком суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника установи відбування покарань про можливість звільнення засудженого від відбування покарання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

За змістом положень п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Кропивницького апеляційного суду від 09.12.2019 за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, на 7 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

ОСОБА_8 покарання відбуває з 09.12.2019 та на момент звернення до суду із заявою відбув три четверті призначеного покарання та має право на застосування положень ст. 81 КК України. Кінець строку покарання засудженого 09.12.2026.

За час перебування в Державній установі «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» характеризувався негативно. Заохочень не мав. Отримав 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

З 24.01.2024 відбуває покарання у Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)», утримується в дільниці ресоціалізації №2 відділення СПС № 6, де на теперішній час характеризувався задовільно.

За час відбування покарання отримав 5 заохочень та 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Працює на виробничій дільниці №2, різноробочим по виготовленню малопомітної перешкоди. Виконує роботи по благоустрою установи.

Підтримує доброзичливі відносини з родиною.

Рішенням комісії державної установи від 16.02.2024 засудженому відмовлено у зміні умов тримання відповідно до ст. 100, 101 КВК України як особі, яка перебуває в установі протягом невеликого періоду.

Рішенням комісії державної установи від 16.08.2024 засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання на більш м?яке з урахуванням його заяви.

Відповідно до ст. 123 КВК України засуджений бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Правопросвітництво», реалізовує програму ДВВ «Подолання наркотичної залежності» та «Подолання алкогольної залежності».

Крім того, ОСОБА_8 реалізував програми ДВВ «Підготовка до звільнення» та «Професія» в результаті чого отримав спеціальність «Електрозварник ручного зварювання». Пройшов курси підготовки до звільнення.

Вину визнав повністю. До установи надійшов виконавчий лист на суму 19 144 грн. 63 коп.

Верховний Суд України в п.17 постанови Пленуму №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» наголошує, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреб у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, засуджений має заохочення, отримані стягнення погашені у встановленому законом порядку, на теперішній час працює, під час відбування покарання навчався, частково відшкодував процесуальні витрати по кримінальному провадженню. Проте зазначені доводи не є беззаперечними доказами того, що він своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Як вбачається із матеріалів особової справи, протягом усього часу відбування покарання ОСОБА_8 не завжди характеризувався позитивно, відповідно до наданої характеристики засудженого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній, згідно з довідкою від 19.05.2025 судові витрати по кримінальному провадженню погасив у невеликому розмірі, що вказує на нестабільну поведінку та свідчить про недосягнення ОСОБА_8 такого стану, за якого від нього не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Разом з тим, як зазначив місцевий суд, висновок комісії про виправлення засудженого є приводом для його представлення для його умовно-дострокового звільнення та не може бути єдиною підставою для застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Всупереч доводам захисника, суд першої інстанції належним чином врахував усі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Полтави від 19.05.2025, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4