Справа №639/4071/24
Провадження №1-кп/639/140/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 15.05.2024 року за №0000488 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качалівка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого 27 лютого 2020 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.03.2024 по відбуттю покарання, 01 листопада 2024 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, 23 грудня 2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч 3 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2025 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2024 та Ленінського районного суду м. Харкова від 01.11.2024 приведено у відповідність та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 01.11.2024 більш суворим за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2024, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, ухвалою Харківського районного суду м. Харкова від 13.03.2025 звільнений 21.03.225 з ДУ «Темнівська ВК №100» умовно- достроково для проходження військової служби, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 11.05.2024 р., о 16 год. 30 хв., перебував неподалік від буд. № 58 по вул. Полтавський Шлях у м. Харків, де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який при собі мав мобільний телефон марки Tecno Spark 10 Pro.

Саме в той час у ОСОБА_5 виник протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаному місці розпочав діалог із ОСОБА_6 , в ході якого запропонував провести останнього за місцем мешкання, на що ОСОБА_6 надав добровільну згоду, не підозрюючи про злочинний намір співрозмовника.

Після чого вони пішки направились в бік вул. Гвардійців-Залізничників м. Харкова. У подальшому, 11.05.2024, близько 17 год. 00 хв, більш точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи неподалік від буд. № 2 по вул. Гвардійців-Залізничників у м. Харків, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спочатку попросив у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки Tecno Spark 10 Pro під приводом здійснення дзвінка, здійснивши таким чином інтелектуальний вплив на останнього шляхом введення в оману щодо правомірності передачі йому у тимчасове користування майна ОСОБА_6 , достовірно будучи впевненим у тому, що не поверне в подальшому вказаний мобільний телефон.

Будучи ведений в оману, ОСОБА_6 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_5 та довіряючи йому, у вказаний період часу, добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки Tecno Spark 10 Pro, після чого на кілька хвилин відійшов у своїх справах.

Отримавши від ОСОБА_6 мобільний телефон, ОСОБА_5 , бажаючи довести злочинний умисел до кінця, оцінивши ситуацію що склалася, а саме скориставшись тим, що зник з поля зору ОСОБА_6 , та останній за його діями не спостерігає і не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном марки Tecno Spark 10 Pro, вартістю 4129 грн. 30 коп., який належить ОСОБА_6 та в подальшому розпорядився привласненим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4129,30 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №2552/24 від 21.05.2024.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині, визнав повністю, пояснив суду, що скоїв його саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дії, а також наслідки не оспорює.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останнього, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують його особу.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних правопорушень, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного кримінального правопорушення та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке є предметом теперішнього розгляду обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено до ухвалення вироку Жовтневим районним судом м. Харкова 23 грудня 2024 року, тому суд призначає йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 грудня 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 25.10.2024.

Стягнути з ОСОБА_5 , процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2552/24 від 21.05.2024 вартістю 320 грн. 00 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 27.05.2024 у справі №639/2894/24 (провадження №1-кс/639/6832/24) на майно, а саме: мобільний телефон Tecno Spark 10 Pro, у корпусі темного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 та повернути власнику; диск DVD-R з відеозаписами залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1