Номер провадження: 11-кп/813/36/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та заступника прокурора Одеської області ОСОБА_11 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2018 у кримінальному провадженні №0000018 від 20.02.2015 відносно:

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дмитрівка, Татарбунарського р-ну Одеської обл., з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_9 визнана винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 3 роки з конфіскацією майна, за винятком майна, що не підлягає конфіскації згідно з Законом та позбавленням спеціального звання підполковник міліції.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у вигляді застави залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі абз. 1, ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону від 26.11.2015), зараховано строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_9 , з 18.03.2015 по 27.03.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Внесену заставодавцем заставу в сумі 97 440 грн., відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 26.03.2015 визначено повернути заставодавцю, в 5 денний термін з дня набрання вироком законної сили.

Також, зазначеним вироком ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах виконавчої влади строком на 3 роки з конфіскацією майна, за винятком майна, що не підлягає конфіскації згідно з Законом та позбавленням спеціального звання майор міліції.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у вигляді застави - залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі абз. 1, ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015), зараховано строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_10 , з 18.03.2015 по 18.05.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Внесену заставодавцем заставу в сумі 365 400 грн., відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської обл. від 18.05.2015 - визначено повернути заставодавцю, в 5-денний термін з дня набрання вироком законної сили.

Накладениі ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.03.2015 арешти на майно в рамках к/п №0000018 від 20.02.2015 (справа №522/5617/15-к, провадження №1-кс/522/4660/15 та справа №522/5617/15-к, провадження №1-кс/522/4663/15) - скасовано.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно із вироком суду 1-ої інстанції, відповідно до наказу начальника ОМУ ГУ МВС України в Одеській обл. №16о/с від 11.02.2014 ОСОБА_9 призначено на посаду старшого слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській обл., а отже, ОСОБА_9 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

15.01.2015 начальником СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській обл. ст. слідчому СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській обл. ОСОБА_9 доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.01.2015 до ЄРДР за № 0000185, за ознаками ч. 2 ст. 319 КК України, про те, що невстановлені особи КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно видавали рецепти на право придбання психотропних речовин, що призвело до незаконного збуту сильнодіючих лікарських засобів, які містять в собі психотропні речовини, особам, які причетні до незаконного обігу наркотичних та психотропних заходів.

Під час досудового розслідування у к/п № 0000185, ОСОБА_9 стало відомо, що до вказаного кримінального правопорушення причетний лікар-психіатр-сексопатолог КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ОСОБА_12 . У зв`язку з цим, у ОСОБА_9 виник протиправний корисливий намір, направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_12 неправомірної вигоди за залишення поза увагою питання щодо його відсторонення від займаної посади та за не притягнення до кримінальної відповідальності за ст. ст. 364, 367 КК України. З цією метою, ОСОБА_9 вступила у попередню змову зі старшим оперуповноваженим СБНОН Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській обл. ОСОБА_10 , який здійснював оперативний супровід у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинного плану, останньому було відведено роль пособника, який усуваючи перешкоди шляхом морального та психічного тиску на ОСОБА_12 мав сприяти отриманню неправомірної вигоди.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, в січні 2015, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до робочого кабінету головного лікаря КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ОСОБА_13 , де шляхом погроз розголошення в засобах масової інформації обставин про те, що лікар, який знаходиться в його підпорядкуванні притягується до кримінальної відповідальності та шляхом погроз притягнення до кримінальної відповідальності інших лікарів вказаної установи, почали схиляти останнього вплинути на свого підлеглого ОСОБА_12 з метою надання ним неправомірної вигоди.

16.03.2015 ОСОБА_12 прибув за викликом ОСОБА_9 до її службового кабінету НОМЕР_1, який розташований у приміщенні Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській обл., за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 31, з метою участі під час проведення окремих слідчих дій, у тому числі з метою отримання повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 319 КК України.

Під час находження ОСОБА_12 у вказаному службовому кабінеті, ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_10 та запросила його до себе. Після того, як ОСОБА_10 зайшов до службового кабінету ОСОБА_9 , відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, вони почали вимагати у ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, при цьому вказали, що у разі, якщо він не погодиться виконати їх умови, вони вирішуватимуть питання щодо відсторонення його від посади та притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. ст. 364, 367 КК України.

Крім того, у цей же час ОСОБА_10 , з метою конспірації та не викриття протиправних дій направлених на отримання неправомірної вигоди, надавав поради ОСОБА_12 стосовно того, що він повинен зателефонувати ОСОБА_9 та повідомити, що у нього є в наявності «документи», внаслідок чого ОСОБА_9 зрозуміє, що він готовий передати їй грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, в якості неправомірної вигоди за не вчинення нею вищевказаних дій.

ОСОБА_14 не бажаючи порушення своїх прав та інтересів, а також враховуючи те, що ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , використовуючи своє службове становище та надану їм владу можуть вжити заходів, на підставі яких його буде відсторонено від займаної посади, що потягне за собою втрату джерела для існування та те, що його можуть притягнути до кримінальної відповідальності за ст.ст. 364, 367 КК України, погодився з незаконними вимогами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передати їм неправомірну вигоду у зазначеному розмірі.

18.03.2015 приблизно о 12 год. ОСОБА_12 , знаходячись у ОСОБА_9 в її службовому кабінеті НОМЕР_1, який розташований у приміщенні Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській обл., за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 31, передав, а ОСОБА_9 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, всупереч інтересам служби, використовуючи надану їй владу, з корисливих мотивів, отримала раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 18.03.2015 дорівнювало 116 483 грн. 94 коп.

Відразу після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 затримано правоохоронними органами на місці вчинення злочину та під час обшуку у вказаному кабінеті, виявлено грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, отримані останньою у ОСОБА_12 .

Цього ж дня, незадовго після затримання ОСОБА_9 , за підозрою у співучасті у вчиненні вказаного кримінального правопорушення правоохоронними органами затримано ОСОБА_10 .

Відповідно до наказу начальника ОМУ ГУ МВС України в Одеській обл. № 83о/с від 17.07.2013, ОСОБА_10 призначений на посаду ст. оперуповноваженого СБНОН Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській обл. а отже, ОСОБА_10 є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

15.01.2015 начальником СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшому слідчому СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 доручено здійснювати досудове розслідування у к/п, внесеному 15.01.2015 до ЄРДР за № 0000185, за ознаками ч. 2 ст. 319 КК України, про те, що невстановлені особи КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно видавали рецепти на право придбання психотропних речовин, що призвело до незаконного збуту сильнодіючих лікарських засобів, які містять в собі психотропні речовини, особам, які причетні до незаконного обігу наркотичних та психотропних заходів.

Під час досудового розслідування у к/п № 0000185, ОСОБА_9 стало відомо, що до вказаного кримінального правопорушення причетний лікар-психіатр-сексопатолог КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ОСОБА_12 . У зв`язку з цим, у ОСОБА_9 виник протиправний корисливий намір, направлений на вимагання та отримання від ОСОБА_12 неправомірної вигоди за залишення поза увагою питання щодо його відсторонення від займаної посади та за не притягнення до кримінальної відповідальності за ст. ст. 364, 367 КК України. З цією метою, ОСОБА_9 вступила у попередню змову зі ст. оперуповноваженим СБНОН Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській обл. ОСОБА_10 , який здійснював оперативний супровід у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинного плану, останньому було відведено роль пособника, який усуваючи перешкоди шляхом морального та психічного тиску на ОСОБА_12 мав сприяти отриманню неправомірної вигоди.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, в січні 2015 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до робочого кабінету головного лікаря КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ОСОБА_13 , де шляхом погроз розголошення в засобах масової інформації обставин про те, що лікар, який знаходиться в його підпорядкуванні притягується до кримінальної відповідальності та шляхом погроз притягнення до кримінальної відповідальності інших лікарів вказаної установи, почали схиляти останнього вплинути на свого підлеглого ОСОБА_12 з метою надання ним неправомірної вигоди.

16.03.2015 ОСОБА_12 прибув за викликом ОСОБА_9 до її службового кабінету НОМЕР_1, який розташований у приміщенні Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ТУ МВС України в Одеській обл., за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 31, з метою участі під час проведення окремих слідчих дій, у тому числі з метою отримання повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 319 КК України.

Під час находження ОСОБА_12 у вказаному службовому кабінеті, ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_10 та запросила його до себе. Після того, як ОСОБА_10 зайшов до службового кабінету ОСОБА_9 , відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, вони почали вимагати у ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, при цьому вказали, що у разі, якщо він не погодиться виконати їх умови, вони вирішуватимуть питання щодо відсторонення його від посади та притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. ст. 364, 367 КК України.

Окрім того, у цей же час ОСОБА_10 , з метою конспірації та не викриття протиправних дій направлених на отримання неправомірної вигоди, надавав поради ОСОБА_12 стосовно того, що він повинен зателефонувати ОСОБА_9 та повідомити, що у нього є в наявності «документи», внаслідок чого ОСОБА_9 зрозуміє, що він готовий передати їй грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, в якості неправомірної вигоди за не вчинення нею вищевказаних дій.

ОСОБА_14 не бажаючи порушення своїх прав та інтересів, а також враховуючи те, що ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , використовуючи своє службове становище та надану їм владу можуть вжити заходів, на підставі яких його буде відсторонено від займаної посади, що потягне за собою втрату джерела для існування та те, що його можуть притягнути до кримінальної відповідальності за ст.ст. 364, 367 КК України, погодився з незаконними вимогами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передати їм неправомірну вигоду у зазначеному розмірі.

18.03.2015 приблизно о 12 год. ОСОБА_12 , знаходячись у ОСОБА_9 в її службовому кабінеті НОМЕР_1, який розташований у приміщенні Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській обл., за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 31, передав, а ОСОБА_9 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, всупереч інтересам служби, використовуючи надану їй владу, з корисливих мотивів, отримала раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 18.03.2015 дорівнювало 116 483 грн. 94 коп.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказував на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, наводив відповідні доводи та просив скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_9 .

Окрім того, на вказаний вирок подав апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_15 - ОСОБА_8 , в якій вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржуваний вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з чим просив скасувати вирок від 06.09.2018 та виправдати ОСОБА_10 .

На вказаний вирок також подана апеляційна скарга заступником прокурора Одеської області ОСОБА_11 , в якій він вказує на те, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та просив скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки з конфіскацією усього майна, з позбавленням спеціального звання «Підполковник міліції», ОСОБА_10 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки з конфіскацією усього майна, з позбавленням спеціального звання «Майор міліції». В решті вирок залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_12 направив на адресу апеляційного суду заперечення, в яких вказував на те, що оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим, його процесуальний статус як потерпілого підтверджений матеріалами провадження, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуваний вирок без змін.

Водночас, у судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисника ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали клопотання обвинувачених, водночас прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти їх задоволення.

Потерпілий ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання до суду не з`явився, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглядати апеляційні скарги за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи клопотання обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, апеляційний суд зауважує наступне.

Кримінальне провадження, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2019 надійшло в провадження головуючого судді ОСОБА_16 , суддів-учасників колегії ОСОБА_17 та ОСОБА_4 .

У подальшому, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021 було визначено склад суду для розгляду зазначеного провадження - головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_18 та ОСОБА_4 .

Надалі, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 було визначено склад суду для розгляду зазначеного провадження - головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_19 та ОСОБА_4 .

Судове засідання, призначене на 03.11.2022 було відкладено у зв`язку із неявкою прокурора.

Водночас, судові засідання, призначені на 08.12.2022, 23.03.2023 та 14.06.2023 були відкладені у зв`язку із клопотаннями прокурорів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.12.2023 було частково задоволено клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів та про повторний допит свідків і потерпілого та апеляційний розгляд було призначене на 14.03.2024.

При цьому, судові засідання, призначені на 14.03.2024, 16.05.2024, 13.11.2024, 12.02.2025 та 24.03.2025 були відкладені у зв`язку із відпустками та відрядженнями суддів, які входили у склад судової колегії.

Судове засідання, призначене на 14.05.2025 не відбулося у зв`язку із вичерпання процесуального часу та було відкладено на 14.07.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим. Суд, установивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд провадження судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню вини у вчиненні кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України від суду не вимагається встановлення факту, що певне правопорушення мало місце, чи факту вчинення конкретною особою певного кримінального правопорушення. Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається, раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені. Зазначена позиція міститься у постанові Третьої судової палати ККС ВС від 13.01.2025 по справі №758/8848/19.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, які згідно із ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення та до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

Так, як вбачається з матеріалів судового провадження, інкриміновані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочини були вчинені 18.03.2015, відтак станом на 14.07.2025 строки давності закінчилися.

При цьому, вимогами ч. 2 ст. 288 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Разом із тим, потерпілий ОСОБА_12 , будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судові засідання апеляційного суду неодноразово не з`являвся, що позбавило колегію суддів об`єктивної можливості з`ясувати його думку з приводу можливості звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Проте, відповідно до правового висновку ККС ВС, викладеного в постанові від 03.06.2021 у справі №344/7812/16-к (провадження №51-6207км20), порушення приписів ст. 288 КПК України не вважається таким, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (не є істотним), оскільки положення ст. 49 КК України та ст. 285 КПК України зобов`язують суд, за наявності відповідних підстав та згоди обвинуваченого, звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК України вирішальною є позиція саме обвинуваченого, а не потерпілого.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути питання стосовно звільнення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не зважаючи на неможливість з`ясування думки потерпілого ОСОБА_12 із зазначеного питання.

Відтак, з урахуванням того, що строки давності притягнення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні на теперішній час закінчились, апеляційний суд вважає, що існують підстави для задоволення клопотання обвинувачених та звільнення їх від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, у зв`язку зі спливом строку давності, передбаченого п. 4) ч. 1 ст. 49 КК України.

Водночас, ч. 4 ст. 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 9 ст. 100 КПК України передбачає, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне, вирішуючи питання про долю речових доказів в зазначеному кримінальному провадженні, скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2015.

Разом з тим, відповідно до приписів п. 11 ст. 182 КПК України, застава внесена за обвинувачену ОСОБА_9 підлягає поверненню ОСОБА_20 , за обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає поверненню - ОСОБА_21 ..

Відповідно до п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін, а також скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів доходить переконання про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг, скасування оскаржуваного вироку суду стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України з мотивів, викладених судом апеляційної інстанції вище.

Керуючись ст.ст. 24, 100, 124, 182, 284, 288, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та заступника прокурора Одеської області ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2018, яким ОСОБА_9 визнана винуватоюу вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 4) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000018 від 20.02.2015 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Заставу, внесену 26.03.2015 за ОСОБА_9 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2015 в сумі 97 400 грн. - повернути заставодавцю ОСОБА_20 .

Заставу, внесену 18.05.2015 за ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2015 в сумі 365 400 грн. - повернути заставодавцю Крижановському

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2015 - скасувати, речові докази, а саме 5000 доларів США (50 купюр номіналом по 100 доларів) - повернути власнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3