Справа № 298/576/25
Номер провадження 1-кп/298/29/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Великий Березний матеріали кримінального провадження № 0000073, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28.03.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Стужиця, Великоберезнянського району Закарпатської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, особи з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2025 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося), під час перебування по місцю проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел на незаконну порубку дерев в лісовому масиві, який знаходиться поблизу с. Стужиця Ужгородського району Закарпатської області в урочищі «Солотвинський», з метою подальшого розпилювання їх на опалювальні дрова для власних потреб.

Близько 16 год. 00 хв. 27.03.2025 ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, взявши із собою бензопилу марки «NOVA», направився до лісового масиву неподалік с. Стужиця Ужгородського району Закарпатської області, в кварталі 27 виділі 19 Жорнавського ПНДВ Ужанського НПП (урочище Солотвинський), що являється охоронюваною територією природно-заповідного фонду.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, у період з близько 16 год. 00 хв. до близько 17 год. 00 хв. 27.03.2025, перебуваючи у лісовому масиві неподалік с. Стужиця Ужгородського району Закарпатської області, в кварталі 27 виділі 19 Жорнавського ПНДВ Ужанського НПП (урочище Солотвинський), що являється охоронюваною територією природно-заповідного фонду, шляхом повного відокремлення стовбура дерева від кореня до ступеня припинення росту у спосіб спилювання, за допомогою бензопили марки «NOVA», здійснив незаконну порубку на пні 4 дерев породи «Береза» (з діаметрами пнів у корі біля шийки кореня 12 см., 15 см., 18 см., 19 см.).

Внаслідок зазначеного протиправного діяння ОСОБА_4 , а саме незаконної порубки ним 4-х сироростучих дерев породи «Береза», навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів заподіяно майнову шкоду на загальну суму 51 060, 80 гривень, яка відповідно до примітки до ст. 246 КК України є істотною шкодою.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за

ч. 3 ст. 246 КК України, яке полягає в незаконній порубці дерев на території природно-заповідного фонду .

До початку підготовчого судового засідання 20 травня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000073, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28 березня 2025 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала угоду про визнання винуватості, укладену 20.05.2025 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , підтвердила в суді, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного в угоді покарання, а також визнав цивільний позов. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому обумовлену в угоді міру покарання. Також надала суду згоду потерпілої сторони Ставненської сільської територіальної громади на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим. Речові докази деревину породи береза та бензопилу марки «NOVA», (Posemsosc silnik a -52 cm), просила конфіскувати у власність держави.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснено судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості. Також визнав у повному обсязі заявлений у вказаному кримінальному провадженні цивільний позов Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого та наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості, зазначивши, що така укладена добровільно, просила угоду затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. Вказала, що обвинувачений визнає цивільний позов.

Представник Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився. Разом з тим надіслав 13.05.2025 до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Так, відповідно до ст. 468 КПК України передбачено можливість у кримінальному провадженні укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненому діянні. Також обвинувачений визнає у повному обсязі заявлений цивільний позов.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії вірно кваліфіковано за

ч. 3 ст. 246 КК України , а саме як незаконна порубка дерев на території природно-заповідного фонду .

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 3 ст. 246 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Крім того, сторонами узгоджено застосування до ОСОБА_4 звільнення від покарання з випробуванням відповідно до

ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76

КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому яких роз`яснено.

Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 246 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням наявності обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, що його обтяжують, відповідно до ст. 67 КК України. Підстав неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Відтак підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених в ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, проживає зі співмешканкою, є особою з інвалідністю 3 групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, враховуючи, що в судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги, передбачені в ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання та встановити йому мінімальний іспитовий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Щодо заявленого представником потерпілого Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 51 060 грн. 80 коп. матеріальної шкоди суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений здійснив незаконну порубку дерев у лісі, який розташований на території Ставненської сільської ради Ужгородського району, урочище «Солотвинський», у результаті чого діями обвинуваченого державі завдано шкоди на суму 51 060,80 грн., що підтверджено розрахунком розміру шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням дерев в межах територій природно-заповідного фонду квартал 27 виділ 19 Ново-Стужицького ПНДВ Ужанського НПП від 15.04.2025 №872-02 Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, вказаний розмір шкоди визнаний обвинуваченим в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:

- гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

- гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

- гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновків про конфіскацію знаряддя вчинення кримінального правопорушення та незаконно зрубаної деревини.

Витрати на залучення експертів під час досудового слідства відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368 370, 371, 374, 376, 473 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 травня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000073, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28.03.2025, та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виконання покарання в частині виконання обов`язків, покладених на засудженого на підставі ст. 76 КК України, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Початок строку виконання обов`язків, покладених на засудженого відповідно до ст. 76 КК України, обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стужиця Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь місцевого бюджету Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області суму шкоди, заподіяної злочином лісу, в розмірі 51060 (п`ятдесят одна тисяча шістдесят) грн. 80 коп., зарахувавши на р/р UA00, отримувач Головне управління Казначейства у Закарпатській області/Ставненська. тг/24062100, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ел. адм.подат); код банку отримувача (МФО)-820172, код платежу 24062100; інші надходження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Арешт, накладний ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 31.03.2025 по справі № 298/491/25 (провадження № 1-кс/298/42/25), скасувати.

Речові докази по справі:

деревину породи береза в кількості 4 шт. діаметром: 12 см., 15 см.; 18 см.; 19 см., що передана на відповідальне зберігання інспектору 1 категорії Новостужицького ПНДВ, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , конфіскувати у власність держави;

- бензопилу марки «NOVA», (Posemsosc silnik a -52 cm), яка належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю с. Стужиця,172, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, конфіскувати у власність держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1