Справа № 756/4457/25
Номер провадження № 1-кс/756/848/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, про продовження застосування обов`язків, покладених із запобіжним заходом в вигляді застави відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, учня 9-б класу школи І-ІІІ ступенів № 231 Оболонського району м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 01.04.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, про продовження застосування обов`язків, покладених із запобіжним заходом в вигляді застави відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

1.2. У клопотанні вказано, що підставою звернення щодо продовження застосування обов`язків, покладених із запобіжним заходом в вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та неповнолітніх потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просила слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, та продовжити дію покладених обов`язків щодо підозрюваного, із запобіжним заходом в вигляді застави.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для продовження строку дії покладених обов`язків до підозрюваного ОСОБА_4 разом із запобіжним заходом в вигляді застави, прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності, оскільки санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання до 10 років позбавлення волі, а також й те, що підозрюваний є неповнолітнім та може безперешкодно виїхати за межі Укрїни.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших неповнолітніх підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є те, що підозрюваному відомі їх анкетні дані, місця проживання вказаних осіб, оскільки останній ознайомлений зі змістом протоколів допитів свідків та потерпілого, ураховуючи й те, що інші неповнолітні підозрювані між собою знайомі та мають стійкі соціальні зв`язки. Підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти таких осіб до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на здійснення досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що останній не займається суспільно-корисною працею, офіційно не працевлаштований, а отже не має постійних джерел доходу. Крім того, прокурор просила урахувати обставини інкримінованих подій за якими ОСОБА_4 підозрюється, які характеризуються особливою суспільною небезпекою та зухвалістю, ураховуючи й те, що вказані події були учинені групою осіб.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному, неупередженому проведенню досудового розслідування, є те, що кримінальні правопорушення за якими підозрюється ОСОБА_4 учинено групою осіб, що на думку прокурора, даний факт може свідчити про те, що підозрюваний може здійснювати заходи спрямовані на перешкоджання встановленню органом всіх обставин учинення кримінальних правопорушень та об`єктивної істини.

2.2. Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії покладених обов`язків разом із запобіжним заходом у виді застави, бо ризики не достатньо обґрунтовані, підозра не доведена, оскільки надані слідчим докази є недопустимими та не доводять зміст повідомленої підозри. У зв`язку чим захисник просив відмовити у задоволенні клопотання.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 та законний представник підозрюваного ОСОБА_5 підтримали позицію захисника.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Оболонського відділу поліції ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Оболонської окружної прокуратури міста Києва, зокрема прокурором ОСОБА_3 . А отже клопотання підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

3.2. 07.02.2025 в рамках кримінального провадження № 0000309 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України. 08.02.20256 до підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею Оболонського окружного суду міста Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, 27.03.2025 керівником Оболонської окружної прокуратури міста Києва продовжений строк досудового розслідування в наведеному кримінальному провадження строком до 3 місяців, тобто до 07.05.2025. 10.02.2025 ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

3.3. Орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, 4. ст. 186 КК України з тих підстав, що 02.02.2025, близько о 16:00 год., у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував поблизу будинку № 1-а, що розташований у м. Києві, по вул. Левка Лук`яненка, разом з неповнолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в цей момент разом з останніми перебував потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник спільний умисел, спрямований на порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи елементарними нормами моральності, добропристойності, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи наведений умисел, у цей день час та місці, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_10 , використовуючи малозначний привід, який слугував початком реалізації спільного умислу, нанесли по черзі декілька ударів руками та ногами в ділянку тулуба, голови та обличчя ОСОБА_10 . Після нанесених ударів, ОСОБА_10 побіг за будинок АДРЕСА_2 , однак, неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наздогнали ОСОБА_10 та продовжили наносити по черзі декілька ударів руками та ногами в ділянку тулуба, голови та обличчя останнього. У цей момент неповнолітній ОСОБА_7 використовуючи металевий ціпок, як предмет, який заздалегідь був заготовлений ним та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , для нанесення тілесних ушкоджень, наніс два удари вказаним предметом, в ділянку голови ОСОБА_10 .

3.4. Отже, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що учинене групою осіб.

3.5. Крім того, 02.02.2025, близько о 16:20 год. ОСОБА_4 , який перебував поблизу будинку № 1-а, що за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, та здійснював хуліганські дії у відношенні ОСОБА_10 , побачив, як з кишені ОСОБА_10 на землю випав мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 12». У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_10 ..

Реалізуючи наведений умисел, у цей день, час та місці, неповнолітній ОСОБА_11 , скориставшись тим, що під час учинення хуліганських дій ОСОБА_10 не може чинити опір, відкрито викрав у останнього мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 12», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 . У подальшому, тримаючи при собі відкрито викрадене майно, належне ОСОБА_10 , ОСОБА_4 продовжив вчиняти хуліганські дії разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Після учинення всіх дій, які ОСОБА_4 вважав необхідними, останній покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 15 000 грн.

3.6. Отже, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), учиненому в умовах воєнного стану.

3.7. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 06.02.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.02.2025;

- висновком експерта № 042/1-34-2025 від 07.02.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/111-25/8367-ТВ від 07.02.2025;

- протокол огляду місця події від 07.02.2025, що здійснений слідчим за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов, буд. 2-а;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.02.2025;

- протоколами огляду місця події від 06.02.2025, здійснений слідчим за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколами огляду місця події від 07.02.2025, здійснений за адресою: АДРЕСА_3;

- протокол огляду веб-ресурсу від 06.02.2025;

- протоколами пред?явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_12 . Від 07.02.2025;

- протокол огляду каналу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у мобільному додатку «Telegram» від 06.02.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 07.02.20254

- протоколом допиту неповнолітнього (малолітнього) свідка ОСОБА_14 від 21.02.2025;

- протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) підозрюваного ОСОБА_4 від 25.03.2025;

- протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) підозрюваного ОСОБА_15 від 17.03.2025;

- протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) підозрюваного ОСОБА_16 від 24.03.2025.

3.8. Слід урахувати, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві. Тож, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати розсудливу людину в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути і достатніми, з часом, аби виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Це вказує, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий - доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами, які мають відповідати вимогам статей 84, 94 КПК України.

3.9. Між тим, суд звісно урахував, що сторона захисту посилалась на необґрунтованість підозри, зокрема, що підозрюваний не мав умислу на відкрите заволодіння майном, але це спростовується наданим доказами, як і показаннями підозрюваного. Зокрема, підозрюваний розумів та бачив, що воля потерпілого подавлена вчиненим фізичним насиллям, а також потерпілий бачив та розумів, що в нього випав мобільними телефон з кишені. При цьому сам підозрюваний теж бачив та розумів, що його дії бачить потерпілий та окрім того, після того як підозрюваний підібрав телефон, останній голосно повідомив всіх учасників подій про те, що він залишає телефон потерпілого собі як трофей, тобто - привласнює.

Указані дії підозрюваного є достатніми для того, аби кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. При цьому, для даного виду злочину не є важливим - чи вчиняються такі дії з корисним чи іншим мотивом.

3.10. Між тим, суд погоджується з тим, що інші дії підозрюваного, які кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, не доводяться тими доказами, що надані суду, зокрема кваліфікуюча ознака як застосування іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, оскілка надані матеріали не доводять того, що ОСОБА_4 мав такий предмет, або знав про те, що такий предмет буде застосовано іншим підозрюваним. Однак, суд наразі позбавлений надати оцінку цим обставинам, оскільки вказані матеріали, як докази не є очевидно не допустимим, а для наданні оцінки сукупно разом з іншими доказами, суд на цій стадії досудового розслідування позбавлений можливості здійснювати такі дії, бо досудове розслідування не завершене, а отже продовжують вчинятися дії щодо збору доказів.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), учиненому в умовах воєнного стану, який, в свою чергу відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, що учинене групою осіб.

3.11. Як убачається з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_4 обов`язків, покладених із запобіжним заходом в вигляді застави, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, захисників, законного представника, беручи до уваги особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даній стадії досудового розслідування наявні ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Бо, як свідчать надані матеріали кримінального провадження, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування/ суду, оскільки наразі триває воєнний стан, а отже ускладнений контроль за особами, щодо яких здійснюється досудове розслідування, ураховуючи те, що підозрюваний є неповнолітнім та може виїхати за межі території України. Крім того, суд погоджується із наявність ризику впливу на свідків, потерпілого та інших підозрюваних, бо останні знайомі між собою, а ОСОБА_4 відомі місця проживання таких осіб.

Проте суд не погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у частині учинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджанню кримінального провадженню іншим чином, з тих підстав, що такі дії слід оцінювати з поведінки підозрюваного, у сукупності з іншими відомостями щодо особистості підозрюваного, а також наявності інших доказів які б у своїй сукупності підтверджували факт таких дій у минулому.

3.12. Оскільки суд погодився з тим, що існує ризик, передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як то продовження обов`язків.

Між тим, запобіжний захід не може перевішувати строку досудового розслідування, оскільки із закінченням строку досудового розслідування, кримінальне провадження має бути закритим. Тож, з метою недопущення порушень прав підозрюваного, у випадку закінчення строків досудового розслідування та не спрямування обвинувального акту до суду, слід визначити строк дії ухвали із таким застереженням.

3.13. Отже, суд приходить до висновку, що встановлені у судовому засіданні ризики повністю обґрунтовують запобіжний захід у вигляді покладання обов`язків пов`язаних із внесенням застави, про продовження застосування якого просить прокурор у клопотанні, а тому суд уважає, що подане клопотання є цілком обґрунтованим та відповідає особі підозрюваного, а також меті запобіжного заходу як і доцільність продовження дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміну свого місця проживання, навчання, утримуватися від спілкування з особами, яким надано статус підозрюваних та свідків у рамках кримінального провадження № 0000309, здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3.14. Ураховуючи наведене, клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, про продовження застосування обов`язків, покладених із запобіжним заходом в вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 192-199, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України - у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу в виді застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора чи суду, відповідно до стадії кримінального провадження № 0000309, за першою вимогою, а також продовжити строк дії покладених обов`язків строком на два місяці, а саме:

- не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміну свого місця проживання, навчання;

- утримуватися від спілкування з особами, яким надано статус підозрюваних та свідків у рамках кримінального провадження № 0000309;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1