Справа №317/4704/23
Провадження № 1-кп/317/101/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження (in absentia) в залі суду кримінальне провадження № 0000524 від 01.08.2023за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишнювате Розівського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, на утриманні якого перебувають три малолітні дитини, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року через державний кордон на територію України було здійснено вторгнення військовослужбовців збройних сил та інших воєнізованих формувань Російської Федерації з застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, тобто, відповідно до норм міжнародного права вчинено неспровоковану військову агресію проти України. Нападу було піддано органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого вчинено військову окупацію частини території України, в тому числі й території Розівської селищної територіальної громади Запорізької області.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, керуючись статтею 106 Конституції України та нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) від 15 квітня 2014 року та з подальшими змінами, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У відповідності до норми ч. 1 ст. 1 Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав ч. 3 ст. 1 Закону.

22 грудня 2022 року Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України прийнятий наказ № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Територія Розівської селищної територіальної громади Запорізької області відповідно до цього переліку є тимчасово окупованою територією України (Розділ ІІ, п. 4).

Після окупації Російською Федерацією частини території Запорізької області (в тому числі й смт. Розівка та населених пунктів Розівської селищної територіальної громади), представниками збройних формувань РФ було узурповано всі владні повноваження, шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення та введення в дію інституту військових комендатур, ліквідація будь-яких проявів громадянської непокори з незаконним позбавленням волі як представників законної влади, так і простих громадян та запровадження тотального контролю життєдіяльності на захоплених територіях. У квітні 2022 року представниками країни-агресора Російської Федерації на території Розівської селищної територіальної громади Пологівського району Запорізької області було створено незаконний правоохоронний орган (мовою оригіналу): «Розовское отделение ГУ МВД в Запорожской области».

У квітні 2022 року (встановити точну дату в ході судового розгляду не вдалось), громадянин України ОСОБА_7 , який на той момент був діючим співробітником Національної поліції України та перебував на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції № 2 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи відповідний рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту окупації збройними формуваннями РФ території Розівської ОТГ Пологівського району Запорізької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи на окупованій Російською Федерацією території Розівської селищної територіальної громади Пологівського району Запорізької області, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, поступивши на службу до зазначеного незаконного правоохоронного органу.

Крім того, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, знав про розпочате щодо нього кримінальне провадження, протягом тривалого часу переховувався від органів досудового розслідування, знаходиться на тимчасово окупованій території, і ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 у зв`язку із оголошенням його у розшук, ухвалою колегії суддів Запорізького районного суду Запорізької області від 05.02.2024 постановлено здійснювати відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_7 спеціальне судове провадження.

Виклик обвинуваченого у судові засідання, в ході судового розгляду кримінального провадження, здійснювався шляхом розміщення оголошень у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті «Судова влада України».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Судом установлено, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення вжито всіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного на захист, з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування. При здійсненні судового провадження судом також здійснені всі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням установлених законом особливостей такого провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього порушено кримінальне провадження, складено повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на те, що всі судові повістки (оголошення) були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» та розміщені на офіційному веб-сайті суду, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_7 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи відсутність обвинуваченого та особливості розгляду кримінального провадження, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника адвоката ОСОБА_6 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в у Донецькій та Запорізькій областях.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судових засіданнях зазначав, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явлених обвинувачень. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу всіх процесуальних питань, що відбулись в судових засіданнях, приймав активну участь в дослідженні доказів судом, виступав у судових дебатах, в яких висловив думку щодо наявності підстав для виправдання обвинуваченого.

Під час судового розгляду колегією суддів, за участю прокурорів та захисника, допитано таких свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що на момент початку повномасштабного вторгнення він працював в органах ДСНС, що обслуговували територію Розівської ОТГ Запорізької області. Обвинуваченого ОСОБА_7 знає як працівника поліції смт Розівка. Їх пожежна частина знаходиться неподалік від відділення поліції. 03 березня 2022 року, після обіду, окупаційними військами було захоплено смт Розівка Їх підрозділ на той момент продовжував виконувати свої функції, визначені для підрозділів ДСНС. З кінця березня 2022 деякі місцеві поліцейські, в тому числі й ОСОБА_7 , почали регулярно ходити до приміщення, де раніше розташовувався відділ поліції. Свідок неодноразово бачив як ОСОБА_7 уранці заходить до приміщення відділу поліції, а ввечері виходить, а також бачив як він, та інші працівники незаконно створеного правоохоронного органу, виходять на обідню перерву. Хоча форменого одягу та зброї у них він не бачив, проте впевнений, що вони, у тому числі і ОСОБА_7 , ходили саме на роботу як працівники поліції окупаційної влади. Протягом квітня-травня 2022 року ОСОБА_7 разом зі своїми колегами періодично заходили до їх пожежної частини. При цьому в розмовах ОСОБА_7 зазначав, що отримує хорошу заробітну плату та казав, що і вони скоро будуть отримувати гроші, коли пожежна частина приєднається до окупаційної влади. Приблизно у квітні в їх пожежній частині відбулась крадіжка майна, після чого до них приходили працівники незаконного правоохоронного органу, створеного окупаційною владою на території смт. Розівка, та опитували їх з приводу цієї крадіжки. У вересні 2022 року свідок виїхав з тимчасово окупованої території.

Свідок ОСОБА_9 під час його допиту повідомив суд, що на момент початку повномасштабного вторгнення він працював начальником місцевого підрозділу ДСНС. ОСОБА_7 знає особисто знає як працівника поліції.

03 березня 2022 року до смт Розівка зайшли окупаційні війська і в той же день зайняли адміністративні будівлі. З кінця березня був сформований незаконний правоохоронний орган по типу «дружини». Приблизно з першої половини квітня деякі місцеві поліцейські, в тому числі й ОСОБА_7 , почали регулярно ходити до місцевої окупаційної комендатури. Він їх бачив особисто, оскільки проживає неподалік. Так було приблизно до середини квітня 2022 року, після чого вказані працівники поліції почали регулярно ходити вже до приміщення місцевого відділу поліції вранці заходили, а ввечері виходили. У цей же період ОСОБА_7 неодноразово приходив до їх пожежної частини та під час неформальної розмови запитував, чи отримують вони заробітну плату з України, при цьому зазначав, що він отримує достойну заробітну плату. Також він бачив, як ОСОБА_7 розраховувався російськими рублями у той період, коли рублі були лише у російських військових, так у тих, хто співпрацював із окупаційною владою.

Приблизно у квітні 2022 року в їх пожежній частині було скоєно крадіжку. За цим фактом до них приїхали місцеві співробітники поліції, серед яких був ОСОБА_7

27 серпня 2022 року свідок виїхав з тимчасово окупованої території.

Окрім допиту свідків, колегією суддів безпосередньо досліджені письмові докази.

Так досліджені примірники наказів ГУНП в Запорізькій області №284 о/с від 17.06.2021 про призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 дільничним офіцером поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Пологівського районного відділу поліції та №601 о/с від 23.05.2022 про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Пологівського районного відділу поліції зі служби за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Оглянуто його послужний список, службову характеристику та текст присяги на вірність Українському народові, яку склав та підписав ОСОБА_7 07.11.2015 (т. 1 а.с.158-162, 166-171, 200).

Копією наказу ГУНП в Запорізькій області № 282 від 04.04.2022 «Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації до м. Запоріжжя» встановлено, що працівники органів Національної поліції України, які знаходяться на тимчасово окупованій території, в тому числі й працівники відділення поліції № 2 Пологівського РУП, мали прибути безпечним шляхом до міста Запоріжжя до 15 квітня 2022 року включно (т. 1 а.с.193-195).

Аналогічний наказ керівника ГУНП в Запорізькій області без визначення конкретної дати прибуття був прийнятий 10.03.2022 за № 252 (т.1 а.с.198-199).

Під час судового розгляду також досліджено порядок прибуття поліцейських, державних службовців та цивільного персоналу, а також членів їх сімей до ГУНП в Запорізькій області, який прийнятий та підписаний начальником ГУНП в Запорізькій області 26.03.2022 та має вих. № 102/01/13-2022. Серед адресатів цього порядку є ВП № 2 Пологівського РУП ГУНП в Запорізькій області (т. 1 а.с.196-197).

Згідно із протоколом огляду речей і документів від 01.06.2023 було оглянуто інформацію щодо контенту месенджеру «Telegram» з мобільного номеру: НОМЕР_1 , яким користується громадянин РФ « ОСОБА_10 ». Серед прикріплених файлів містяться відомості про нарахування заробітної плати співробітникам створених окупантами правоохоронних органів, що свідчить про те, що їх функціонування почалось з квітня 2022 року. Відповідно, у відомості щодо фонду оплати праці співробітників створених окупаційною владою правоохоронних органів, підпорядкованих так званому (мовою оригіналу) «Главному управлению МВД в Запорожской области» міститься інформація щодо територіального (структурного) підрозділу, анкетних даних кожного співробітника та його ФОП за квітень та травень 2022 року (т.1 а.с.206-227, т.2 а.с.1-82).

У відомості за квітень 2022 року під номером 291 містяться відомості щодо ОСОБА_7 як «участковий оперуполномочений», сума оплати (в російських рублях) за цей місяць 45 000 (т.2 а.с.74).

Аналогічна інформація за травень 2022 року міститься у відповідній відомості за травень в рядку 299 (т.2 а.с.55).

Вказані докази були досліджені судом безпосередньо у судовому засіданні з використанням комп`ютерної техніки. Ці докази узгоджуються між собою як окремо, так і в своїй сукупності та повністю підтверджують провину ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні.

Так, з досліджених судом документів встановлено, що ОСОБА_7 є громадянином України. Матеріалами справи підтверджено факт складання ОСОБА_7 присяги на вірність Українському народові під час проходження служби в органах Національної поліції України.

Також судом безпосередньо допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повністю узгоджуються між собою в тій частині, що ОСОБА_7 вже з кінця квітня 2022 року, тобто ще будучи діючим працівником поліції України, перейшов на службу до окупантів. Саме як працівник незаконного правоохоронного органу, створеного окупантами на окупованій частині Запорізької області, ОСОБА_7 регулярно відвідував приміщення окупаційної поліції, де перебував протягом робочого дня. Крім того, кожен з допитаних свідків зазначив, що ОСОБА_7 запитував у них щодо отримання заробітної плати з України та схиляв переходити на співпрацю з окупантами, оскільки там добре платять.

З досліджених під час судового розгляду наказів по ГУНП в Запорізькій області вбачається, що ще 10 березня 2022 року працівникам поліції, які знаходяться на території, що окупована російськими військами, наказано виїжджати з окупованої території. 26 березня 2022 року керівництвом ГУНП в Запорізькій області відпрацьований та доведений до працівників поліції порядок виїзду з окупованої території до міста Запоріжжя. Цей порядок досліджений в судовому засіданні та свідчить про те, що керівництвом ГУНП детально інформовано працівників поліції з приводу: шляхів виїзду з окупованої території; заходів безпеки, яких при цьому потрібно дотримуватись; поведінки при проходженні блок-постів; алгоритму дій в разі примушування окупантами до співпраці тощо.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_7 не вчинив жодних дій, спрямованих на виїзд з окупованого смт Розівка.

Аналіз показань всіх допитаних в судовому засіданні свідків та досліджених письмових доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що принаймні з кінця квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 перейшов на бік ворога та працював у створеному окупантами на той момент незаконному правоохоронному органі.

Судом також надано оцінку дослідженим доказам в контексті їх належності та допустимості. За цими критеріями докази повністю відповідають вимогам КПК України, оскільки вони булі зібрані з повним дотриманням порядку, визначеного КПК України та мають відношення до даного кримінального провадження.

З показань всіх допитаних свідків в їх поєднанні з дослідженими письмовими доказами, судом поза розумним сумнівом встановлено, що зайняття ОСОБА_7 посади в незаконному правоохоронному органі окупаційної влади було здійснене ним добровільно, без будь-якого примусу. Про жоден тиск на нього з боку окупантів будь-кому зі свідків ОСОБА_7 не заявляв.

Вказане свідчить про очевидну добровільність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки він, будучи громадянином України та діючим на той момент працівником Національної поліції України, умисно вчинив державну зраду шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12, 24 КК України є умисним особливо тяжким злочином, особу винного, який раніше не судимий, є громадянином України, одружений, має на утриманні три малолітніх дитини, під спостереженням лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, який під час війни, будучи діючим на той момент працівником Національної поліції, перейшов на бік ворога та погодився співпрацювати з окупантами.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та обставини, що відповідно до ст. 67 КК України його обтяжують в даному кримінальному провадженні відсутні.

За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 111 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Крім того, враховуючи те, що на момент вчинення ОСОБА_7 державної зради, він проходив службу в органах Національної поліції України у спеціальному званні «старший лейтенант поліції», суд на підставі приписів статті 54 КК України вважає необхідним позбавити його такого звання.

Також з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 під час перебування на посаді співробітника Національної Поліції, особи засудженого та інших обставин справи, суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та на підставі ч. 2 ст. 55 КК України вважає необхідним призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати посади у правоохоронних органах.

Підстав для застосування статей 69 та 75 КК України в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Враховуючи те, що на досудовому розслідуванні запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався, а в ході судового розгляду відповідне клопотання прокурором не подавалось, у суду відсутні законні підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Витрати на залучення експертів та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 323, 369-376, 615 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна, з позбавленням права займати посади у правоохоронних органах на строк 3 (три) роки та з позбавленням його спеціального звання «старший лейтенант поліції».

Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_7 обраховувати з дня його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надіслати учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Копію вироку для вручення обвинуваченому видати захиснику, а інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3