У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
Справа № 936/462/25
Провадження № 1-кс/936/120/2025
23.05.2025 селище Воловець
22.05.2025 слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло вищезазначене клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Установлено, що 17.04.2025 під час чергування старшим оперуповноваженим УСР в Закарпатській області ДСР НП України на стаціонарному посту «Нижні Ворота» було зупинено вантажний транспортний засіб Вольво д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
У ході перевірки легальності деревини водій вищевказаного вантажного транспортного засобу ОСОБА_4 надав ТТН від 17.04.2025 №18 на перевезення, в якій відсутня інформації про походження деревини, яка ним перевозилась, та документи були оформлені не належним чином.
Водію ОСОБА_4 було запропоновано надати дозвіл на проведення огляду лісопродукції в напівпричепі, на що водій погодився і з добровільної згоди надав вільний доступ. В ході огляду встановлено, що в середині напівпричепа було складено 39 колод породи «Дуб», класу якості деревини візуально «ділова деревина», без жодних ознак легальності походження та відповідних бирок.
Після проведення огляду лісопродукцію, транспортний засіб та товаротранспортну накладну було вилучено, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду від 24.04.2025 на транспортний засіб, деревину, товаротранспортну накладну накладено арешт.
В результаті обшуку виявлено та вилучено наступні документи та речі:
Вказані документи та речі постановою прокурора від 21.05.2025 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що існує необхідність розгляду даного клопотання без повідомлення власників та представників вилученого майна з метою не перешкоджання забезпечення арешту майна і недопущення знищення та збереження речових доказів, так як, останні своїми діями можуть перешкоджати розгляду клопотання, що в свою чергу перешкоджатиме забезпеченню арешту майна, слідчий суддя вважає, що розгляд вказаного клопотання доцільно проводити без виклику власників та представників вилученого майна.
Прокурор у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить таке задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів в судовому засіданні не здійснювалось.
Розглянувши матеріали клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу для речових доказів, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що 17.04.2025 до чергової частини відділення поліції №2 МРУП ГУ НП в Закарпатській області, зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що на 717 кілометрі + 100 метрів автодороги М06 "Київ-Чоп", біля стаціонарного поста в селі Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області, було зупинено транспортний засіб марки «VOLVO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 із спеціалізованим причепом марки «KRONE» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив деревину та надав документи, що викликали сумніви у законності походження деревини яка перевозилась.
Після проведення огляду лісопродукцію, транспортний засіб та товаротранспортну накладну було вилучено, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду від 24.04.2025 на транспортний засіб, деревину, товаротранспортну накладну накладено арешт.
Підставою і метою арешту вилученого під час обшуку 21.05.2025 майна, є неможливість його відчуження чи будь-яким іншим шляхом знищення або перероблення, оскільки вилучені документи та речі є речовими доказами по даному кримінальному провадженні.
Також, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.
Слідчий суддя констатує, що на даному етапі досудового розслідування є всі підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям визначеним у ст.98 КК України та при цьому враховує правову кваліфікацію та обставини кримінального провадження.
Також, при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених документів по заявленому клопотанню про арешт майна.
Вирішуючи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, згідно з протоколом обшуку від 21.05.2025, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав вважати, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст. 98 КПК України, та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема: проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, а саме додаткові огляди, призначення та проведення експертних досліджень із залученням відповідних спеціалістів з метою виявлення необхідної інформації у вилучених документах та речах, яка може підтвердити чи спростувати факт вчинення кримінального правопорушення та можливого встановлення осіб причетних до скоєння злочину, а тому з метою тимчасового позбавлення права та можливості відчужити, розпоряджатися будь яким чином даним майном, для збереження речових доказів, прийняття в подальшому кінцевого процесуального рішення, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно із забороною його використання та розпорядження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 98, 167,170-172, 173, 372, КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із забороною його використання та розпорядження, зокрема, на:
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1