Провадження № 1-кс/127/8772/25
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

слідчого: ОСОБА_3

представника власника майна: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000719, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000719 від 19.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 07.07.2025 в ході проведення обшуку в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, за викладених в ньому обставин, просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення поданого клопотання.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого та захисника, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження віднесено накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000719 від 19.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Президентом України було підписано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб. Дію вказаного Указу неодноразово продовжено, останнє продовження до 06 серпня 2025 року включно.

Пунктом 3 Указу передбачено можливість тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини та громадянина, зокрема права на свободу пересування, передбаченого статтею 33 Конституції України. У відповідності до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, у період дії воєнного стану виїзд за межі України чоловікам призовного віку, за окремими винятками, заборонено.

У ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, діючи умисно, з корисливих мотивів та в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, у липні 2025 року, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон, встановили контакт із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який перебував під контролем правоохоронних органів у межах спеціального слідчого експерименту. За допомогою мобільного додатку Telegram зазначеним особам було запропоновано незаконний виїзд поза пунктами пропуску до Республіки Молдова (Придністровський сегмент), з умовою сплати 3000 доларів США кожним.

06 липня 2025 року вказані особи прибули до місць збору: ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у м. Вінниця, ОСОБА_8 у м. Умань. Близько 13:30 год. цього ж дня ОСОБА_6 , діючи у змові з невстановленими особами, зустрів Бучека та ОСОБА_10 у м. Вінниця за адресою вул. Батозька, 1, проінструктував їх щодо порядку перетину кордону та отримав від Булови 100 доларів США у якості авансу.

Надалі ОСОБА_6 перевіз зазначених осіб автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI» (держ. номер НОМЕР_1 ) до м. Тульчин Вінницької області, де поселив їх у готелі «Добряна» на вул. Гагаріна, 1. Близько 16:40 цього ж дня ОСОБА_6 прибув до м. Умань, де зустрів ОСОБА_8 , проінструктував його та перевіз до вищевказаного готелю.

07 липня 2025 року о 05:00 год. ОСОБА_6 , переслідуючи злочинний умисел на особисте збагачення, організував зустріч з усіма трьома особами біля готелю «Добряна» та повідомив про заплановане переправлення через державний кордон у с. Довжок Могилів-Подільського району Вінницької області.

Із метою конспірації, поблизу с. Колоденка Тульчинського району вони пересідали до автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» (держ. номер НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_11 , який не був обізнаний із протиправними намірами. Згодом, у с. Марківка, пересадка відбулась у автомобіль «RENAULT KOLEOS» (держ. номер НОМЕР_3 ) під керуванням ОСОБА_12 , який також не знав про злочинну діяльність.

У подальшому, всі фігуранти прибули до місця, де мали незаконно перетнути державний кордон України, однак були затримані співробітниками правоохоронних органів.

В подальшому, 07.07.2025 проведено обшук в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого, було виявлено та вилучено:

-один аркуш із чорновими записами;

-два чеки з ТОВ «Нова Пошта»;

-банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , серія НОМЕР_5 ;

- автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний номер НОМЕР_1 .

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000719 від 19.06.2025 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 07.06.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/21302/25 від 09.07.2025 надано дозвіл на проведену 07.07.2025 року слідчу дію - проведення обшуку в автомобілі марки та моделі «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно (речі та документи) відповідно до протоколу обшуку від 07.07.2025.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слід накласти арешт на:

-один аркуш із чорновими записами;

-два чеки з ТОВ «Нова Пошта»;

-банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ;

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

Крім того, як встановлено судом, 08.07.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в сприянні незаконному неренаправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим також зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є збереження речових доказів, а також забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Як встановлено судом, під час проведення обшуку органом досудового розслідування вилучено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі свідоцтва про реєстацію транспортного засобу слідує, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вилучений автомобіль належать особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно накласти шляхом заборони власнику та користувачам розпоряджатися та використовувати автомобіль.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 07.07.2025 в ході проведення обшуку в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-один аркуш із чорновими записами;

-два чеки з ТОВ «Нова Пошта»;

-банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , серія НОМЕР_5 ;

-автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони розпоряджатися та використовувати зазначеним майном, окрім як для цілей кримінального провадження.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя