У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Н И

01 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

- продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.07.2025р. включно, з визначенням розміру застави в сумі 242 240 грн.

учасники судового провадження

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також просить змінити розмір застави та призначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 строком до 16.07.2025р. включно, з визначенням розміру застави в сумі 242 240 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку апелянта, ризики, зазначені в клопотанні, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не були доведені стороною обвинувачення і наразі відсутні.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано відомості про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем та бажає продовжувати службу в ЗСУ, має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, і що за наявних обставин цілком можливо застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Також апелянт зазначає, що розмір визначеної підозрюваному застави є непомірно великим та необгрунтованим, без врахування майнового стану підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000520 від 15.04.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

15.04.2025р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.04.2025р. щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.06.2025р. включно без визначення розміру застави.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 30.04.2025р. змінено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного до 13.06.2025р.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 16.07.2025р.

Cлідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні та не зменшились і на цей час. Строки тримання під вартою відносно підозрюваного закінчуються, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні у вказаний строк неможливо у зв`язку із необхідністю отримати висновок судово-психіатричної експертизи; на підставі зібраних даних вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та направити до суду.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу та вважав за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, з визначенням розміру застави в сумі 242 240 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, розглянувши апеляційну скаргу в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту матеріалів судового провадження, СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000520 від 15.04.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

15.04.2025р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.04.2025р. щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.06.2025р. включно без визначення розміру застави.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 30.04.2025р. змінено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного до 13.06.2025р.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 16.07.2025р.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особисто свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Матеріали кримінального провадження також містять відомості, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме не зменшився ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим, підозрюваний може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявний ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки потерпіла та свідки не надавали свої покази безпосередньо суду.

Наявним є також і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше судимий, в тому числі і за корисливі злочини та відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не сприяло його виправленню та наразі він обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення як у клопотанні, так і в суді першої інстанції вмотивовано доведено, що на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, так як потрібно ще виконати великий обсяг слідчих дій, а саме потрібно отримати висновок судово-психіатричної експертизи, на підставі зібраних даних вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного, а також виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та направити до суду.

А тому, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його суспільну небезпечність, встановлені ризики, а також наведені вище обставини, подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

За такого твердження апелянта, що враховуючи відомості про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, то до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не є слушними.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то слідчий суддя під час продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави в сумі 242 240 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваного, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2025 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: