У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7595/25

№ 1-кс/183/1530/25

20 серпня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000855, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Lexus ES 350», державний номер: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору, правостановчі документи до вищевказаного транспортного засобу СТІ936186 від 26.07.2025, ключі та брелок до вищевказаного транспортного засобу, дві банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , одну купюру номіналом 100 доларів США серійний номер QE04448344А, які було вилучено під час обшуку автомобіля «Lexus ES 350», державний номер: НОМЕР_1 12.08.2025 року з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, забезпечення конфіскації майна, із забороною відчужувати та розпоряджатися.

Клопотання обґрунтовано встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме тим, що 24.07.2025р. приблизно о 11:00 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, знаходячись на сільськогосподарському полі поблизу с-ща Губиниха Самарівського району Дніпропетровської області, викрали гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та незаконно заволодівши автомобілем сина потерпілого марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер « НОМЕР_5 », вивезли ОСОБА_9 проти його волі до с. Лиман Покровського району Донецької області, де шляхом вимагання заволоділи грошовими коштами останнього в сумі 70 000 доларів США.

Отже, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що дружина ОСОБА_7 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час спільно проживає із ОСОБА_7 , має у своїй власності автомобіль марки «Lexus ES 350», VIN: НОМЕР_2 , державний номер: НОМЕР_1 , чорного кольору, 2018 року виготовлення, перереєстрація якого на нового власника, а саме ОСОБА_10 , відбулась 26.07.2025р.

Отже, виходячи з дати перереєстрації вищевказаного транспортного засобу - 26.07.2025р. та дати подій викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_7 , які мали місце 24.07.2025р., є підстави вважати, що придбання вказаного транспортного засобу було здійснено за грошові кошти отримані ОСОБА_7 злочинним шляхом.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, вказавши, що є підстави вважати, що саме автомобіль «Lexus ES 350» придбаний за кошти, здобуті злочинним шляхом, і арешт необхідний для забезпечення можливої конфіскації майна як санкції, відшкодування шкоди потерпілому та забезпечення спеціальної конфіскації.

Адвокат ОСОБА_6 , як представник ОСОБА_10 , в судовому засіданні зазначила, що за 2,5 роки служби ОСОБА_10 має понад 1 мільйон гривень доходу. Попередній автомобіль «Мазда» був проданий ОСОБА_10 за 540 тисяч гривень, а автомобіль «Лексус» придбаний за 850 тисяч гривень. Автомобіль «Мазда» фактично був проданий раніше, але документально оформлено це було 26.07.2025р. ОСОБА_10 також брала позику у 700 тисяч гривень у свого знайомого до придбання автомобіля «Лексус». ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не перебувають у шлюбі з квітня 2024 року, але проживають разом. Тобто автомобіль «Лексус» був придбаний ОСОБА_10 на власні кошти. На підтвердження своїх доводів надала копії відповідних документів. Враховуючи наведене вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що автомобіль «Лексус» був придбаний за кошти, отримані злочинним шляхом.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши слідчого та адвоката, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів: ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 24.07.2025р. приблизно о 11:00 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, знаходячись на сільськогосподарському полі поблизу с-ща Губиниха Самарівського району Дніпропетровської області, викрали гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та незаконно заволодівши автомобілем сина потерпілого марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер « НОМЕР_5 », вивезли ОСОБА_9 проти його волі до с. Лиман Покровського району Донецької області, де шляхом вимагання заволоділи грошовими коштами останнього в сумі 70 000 доларів США.

24,25 липня 2025 року щодо вказаних обставин до ЄРДР за №0000855 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 12.08.2025 року о 15:34 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України, та в цей день повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб та таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за ч. 4 ст. 189 КК України вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

12 серпня 2025 року у період часу з 12 години 51 хвилини до 15 години 30 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Самарівського міськрайонного суду від 31.07.2025 року проведено обшук у автомобілі марки «Lexus ES 350», державний номер: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого було виявлено та вилучено наступне майно: транспортний засіб марки «Lexus ES 350», державний номер: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 26.07.2025р., яке поміщено до сейф-пакету PSP 2120550; ключі та брелок до вищевказаного транспортного засобу, які поміщено до сейф-пакету PSP1374837; дві банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , які поміщено до сейф-пакету CRI 1138909; одну купюру номіналом 100 доларів США серійний номер QE04448344А, яку поміщено до спецпакету PSP 2120543.

12 серпня 2025 року постановою слідчого вилучене майно визнано та залучено речовим доказом у кримінальному провадженні №0000855, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

Встановлено, що на ім`я колишньої дружини ОСОБА_7 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про розірвання шлюбу від 02.04.2024р.), яка спільно проживає із підозрюваним ОСОБА_7 в одному помешканні в м. Дніпро (що не заперечувалось будь-ким із учасників судового розгляду), 26.07.2025 року зареєстровано автомобіль марки «Lexus ES 350», VIN: НОМЕР_2 , державний номер: НОМЕР_1 , чорного кольору, 2018 року виготовлення, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 , на підставі договору в ТСЦ 1249 м. Дніпро, Дніпропетровська область. Згідно договору цей автомобіль придбано ОСОБА_10 за 850 000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з п.п. 1,2 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна (п.1 ч.1 ст.96-2 КК України).

Відповідно до ч. 5 ст.96-2 КК України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Отже, аналізуючи вищенаведене та наявні матеріали клопотання приходжу до висновку, що існує обґрунтована підозра у вчиненні 24.07.2025 року ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України. Виходячи з дати придбання (реєстрації на ім`я ОСОБА_10 ) автомобіля марки «Lexus ES 350» - 26.07.2025р. та дати подій викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_7 , які мали місце 24.07.2025р., враховуючи всі обставини справи, слідчий суддя вважає, що є підстави вважати, що придбання вказаного транспортного засобу могло бути здійснено за грошові кошти, отримані злочинним шляхом, а тому на нього може бути поширено положення ст. 98 КПК України, ст. 96-2 КК України.

З огляду на зазначене арешт майна, зазначеного у клопотанні слідчого, є доцільним.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, застосовуючи арешт (перш за все щодо автомобіля), слідчий суддя зважає, що третя особа ОСОБА_10 не позбавляється права користування автомобілем, а лише тимчасово (до скасування арешту) позбавляється права ним розпоряджатися (відчужувати, передавати у користування). Тож приходжу до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Доводи ж представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 суд приймає до уваги, але згідно вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 170 КПК України детальні обставини придбання відповідного майна третьою особою, її взаємовідносини з підозрюваним, обвинуваченим тощо повинні бути встановлені судом на іншій стадії кримінального провадження під час розгляду справи по суті обвинувачення і ухвалення вироку після з`ясування всіх обставин справи і на підставі дослідження відповідних доказів.

Щодо іншого вилученого майна (крім автомобіля), то воно також відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та визнано речовими доказами.

Тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Lexus ES 350», державний номер: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_6 від 26.07.2025р., ключі та брелок до вищевказаного транспортного засобу, дві банківські картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , одну купюру номіналом 100 доларів США серійний номер QE04448344А, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони на відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1