Справа № 953/8861/25
н/п 1-кс/953/5937/25
"26" серпня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, який перебуває на посаді командира установки ЗРК військової частини НОМЕР_1 , військове звання молодший сержант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
26.08.2025р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
24.08.2025 о 17:45 годині ОСОБА_5 було фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України.
25.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та зазначив, що просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки дії підозрюваного призвели до смерті потерпілого.
Підозрюваний зазначив, що вину визнає, бажає в подальшому проходити військову службу та захищати Україну.
Також до суду надійшло три заяви про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поруки.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
24.08.2025 о 17:45 годині ОСОБА_5 було фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України.
25.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 23.08.2025 приблизно о 15:30, керуючи технічно справним автомобілем «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі «Зміїв-Мерефа» з боку від м. Змієва Харківської області в напрямку с. Височинівки Харківської області.
Проїжджаючи в районі будинку №27 Соколівського Шосе в м. Змієві Харківської області, ОСОБА_5 керуючи вищевказаним автомобілем, діючи необережно, допустив втрату його курсової стійкості, що призвело до неконтрольованого виїзду на зустрічну смугу руху, чим порушив вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», де вказано:
- 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»
та допустив зіткненням з велосипедом «Addis» під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної події водій велосипеду «Addis» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений до лікарні з тілесними ушкодженнями, де в той же день помер.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .
В обґрунтування підозри надані наступні докази: протокол огляду місця ДТП; протокол огляду автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 ; постанова про визнання автомобіля, велосипеда та вилучених предметів речовими доказами; пояснення свідка ОСОБА_8 ; постанова про визнання автомобіля, велосипеда та вилучених предметів речовими доказами; протокол затримання.
Як особа ОСОБА_5 : має постійне місце проживання, раніше не судимий, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , характеризується позитивно.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
З урахуванням наведеного, особу підозрюваного, ті обставини, що він з місця вчинення злочину втік, слідчий суддя вважає встановленим існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного : переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків.
Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час є недоведений, підозрюваний є раніше не судимий.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у скоєні злочину, у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України , обставин справи відповідно до яких підозрюваний здійснив наїзд на ОСОБА_7 , покинув місце ДТП та потерпілого, який ще був живий, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.
Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність наявних ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою на досудовому розслідуванні.
Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником, однак ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваним і виконання процесуальних рішень по справі.
Щодо наявних заяв про передання підозрюваного на поруки, слідчий суддя зазначає наступне.
За ч.1, ч.2 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
До суду надійшли заяви від ОСОБА_9 судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя , ОСОБА_10 військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 , ОСОБА_11 заступника командира ВЧ НОМЕР_1 про можливість взяття вказаними особами ОСОБА_5 на поруки.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді особистої поруки, слідчий суддя повинен бути впевнений у тому, що особи, які ручаються за підозрюваного, мають на нього вирішальний вплив та достатньо для нього авторитетні. Саме тому, обранню цього запобіжного заходу має передувати усвідомлення того, на чому ґрунтується довіра поручителя до підозрюваного, якими способами та засобами поручитель може виконувати взяті на себе зобов`язання, та чому у нього виникло бажання взяти підозрюваного на поруки.
Втім, заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ґрунтуються на тому, що вони добре знають матір підозрюваного.
Також, надані документи свідчать, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебувають в м. Запоріжжі, тоді як військова частина де проходить службу ОСОБА_5 знаходиться в м.Полтава, що об`єктивно свідчить про неможливість вказаних осіб гарантувати виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України .
Документів, які б викликали особливу довіру до ОСОБА_11 , слідчому судді не надано.
З урахуванням наведеного та обставин кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновків, що особиста порука не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Бажання підозрюваного продовжити військову службу, може бути реалізовано, шляхом звернення із відповідним клопотанням до прокурора, в поряду ст. 616 КПК України .
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, який спричинив загибель людини, що на думку слідчого судді, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, є підставами для застосування запобіжного заходу, без визначення застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, тобто до 22.10.2025р., без визначення застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали до 22.10.2025р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1