Єдиний унікальний номер 728/270/25
Кримінальне провадження 1-кп/728/60/25
У Х В А Л А

ПРО НАКЛАДЕННЯ ГРОШОВОГО СТЯГНЕННЯ

30 липня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження, відомості про яке 22.02.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000037, стосовно обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого на посаді голови Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28 частиною першою статті 364, частиною другою статті 28 частиною першою статті 366 і частиною першою статті 32 частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України (далі також КК України)

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Конотоп Сумської області, зареєстрованої та фактично проживаючої АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, працюючої на посаді начальника відділу земельних відносин, комунального майна та ЖКГ Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 частиною другою статті 28 частиною першою статті 364 та частиною п`ятою статті 27 частиною другою статті 28 частиною першою статті 366 КК України,

а також за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого не з`явився,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого (Батуринської міської ради) адвоката ОСОБА_8 ,

перебуваючи в нарадчій кімнаті,

У С Т А Н О В И В:

на розгляді Бахмацького районного суду (далі також Суд) перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 22.02.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000037, за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28 частиною першою статті 364, частиною другою статті 28 частиною першою статті 366 і частиною першою статті 32 частиною першою статті 366 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 частиною другою статті 28 частиною першою статті 364 та частиною п`ятою статті 27 частиною другою статті 28 частиною першою статті 366 КК України.

У судовому засіданні 30 липня 2025 року прокурор заявив клопотання, за змістом якого просив вирішити питання про накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_3 у розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки, зазначене кримінальне провадження призначалося до судового розгляду на 14 годину 00 хвилин 15 липня 2025 року, однак обвинувачений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та зазначив, що 15 липня 2025 року його підзахисний не міг з`явитися до Суду у зв`язку зі станом здоров`я, що підтверджується відповідними доказами, які долучені до матеріалів справи.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник, адвокат ОСОБА_7 , а також представник потерпілої особи, адвокат ОСОБА_8 , підтримали позицію адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши думки учасників судового засідання, Суд виходить з такого.

Слід зазначити, що у даному кримінальному провадженні судове засідання, призначене, зокрема на 15 липня 2025 року, не відбулося у зв`язку із неявкою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, у судовому засіданні 15 липня 2025 року адвокатом ОСОБА_6 надано фотокопію медичного висновку тимчасової непрацездатності від 15.07.2025 № 1111-9478-Н648-9Т75, що виданий лікарем загальної практики КНП Конотопської міської ради Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова сімейним лікарем ОСОБА_9 . Період непрацездатності, згідно з висновком, складає 3 дні. Також вказано, що інші підтвердні документи неприбуття обвинуваченого ОСОБА_3 будуть надані по закінченню лікування.

У подальшому у судовому засіданні 29 липня 2025 року адвокат ОСОБА_6 повідомив, що 29 липня 2025 року обвинуваченого ОСОБА_3 було госпіталізовано до КНП Конотопської міської ради Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова.

Також заявлено клопотання, яке було задоволено Судом, про долучення до матеріалів справи довідки лікаря КНП Конотопської міської ради Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова ОСОБА_9 від 24.07.2025 стосовно того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15.07.2025 по 19.07.2025 лікувався амбулаторно з діагнозом шийний остеохондроз з больовим і радикулопатичним (радикулярним) синдромами, а також фотокопій електронного направлення № 7113-5899-2947-1596 від 29.07.2025, яке має пріоритет ургентного, про госпіталізацію у зв`язку із неврологічним захворюванням та першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого № 4510, що свідчить про госпіталізацію 29.07.2025 ОСОБА_3 до КНП Конотопської міської ради Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова.

За правилами пункту 1 частини сьомої статті 42 Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України), обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це.

Також частиною першою статті 318 КПК України визначено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Слід зазначити, що для уникнення зловживань з боку учасників процесу з метою затягування судового розгляду суд повинен активно сприяти забезпеченню пришвидшення судового розгляду, додержуючись при цьому неупередженості та процесуальних прав сторін. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить із того, що, реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Суд звертає увагу, що графік судових засідань завчасно визначений та узгоджується Судом з учасниками справи.

При цьому якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду; суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 КПК України (частина перша статті 323 КПК України).

Так, з положень статті 139 КПК України вбачається, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився на виклик суду без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення (від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) або до нього може бути застосований привід.

Відповідно до частини другої статті 144 КПК України грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Слід зазначити, що в даному випадку обвинувачений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання 15 липня 2025 року, про що свідчить його участь у судовому засіданні 24 червня 2025 року та узгодження, зокрема і з ним, дат наступних судових засідань 08.07.2025 і 15.07.2025, сповістив Суд про причини своєї неявки проведення лікування.

Однак стосовно цієї обставини необхідно вказати на те, що у пункті 5 частини першої статті 138 КПК України чітко передбачені дві умови для визнання поважності причин неявки:

- тяжка хвороба;

- перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Поняття тяжка хвороба є ознакою, що не має сформульованої дефініції у статтях КПК України та нормативно-правових актах Міністерства охорони здоров`я України, однак, за результатом системного аналізу положень кримінального процесуального законодавства і законодавства про охорону здоров`я, слід дійти висновку, що це такий фізичний стан особи, в якому вона перебуває тривалий час, внаслідок чого виникає вірогідність того, що особа може бути неспроможною брати участь у судових засіданнях. Тобто сама лише наявність хвороби, навіть за умови її належного документального підтвердження, не обов`язково має вплив на можливість прибувати на виклики, а наявність тривалого захворювання лише в кожному конкретному випадку може бути розцінена як перешкода для участі особи в кримінальному провадженні.

Також кримінальне процесуальне законодавство встановлює обов`язкову умову для визнання поважною причиною неприбуття у разі перебування в закладі охорони здоров`я, і ця умова неможливість тимчасово залишити цей заклад. Тому, у разі перебування обвинуваченого на лікуванні, сторона захисту повинна довести той факт, що в нього існує об`єктивна неможливість тимчасово залишити заклад лікування, що також повинно бути підтверджено відповідною медичною документацією.

З долучених до матеріалів справи документів на день постановлення цього судового рішення у Суду відсутні об`єктивні і достатні дані, які б свідчили про наявність ургентного стану у обвинуваченого ОСОБА_3 , тобто невідкладного, загрозливого для життя або здоров`я пацієнта стану 15 липня 2025 року, який би потребував негайного медичного втручання. Окрім того, вбачається, що обвинувачений перебував на лікуванні за амбулаторною формою, що саме по собі свідчить про можливість залишати лікувальний заклад, а отже брати участь у судових засіданнях.

Підсумовуючи зазначене, наявна у матеріалах кримінального провадження інформація не переконала Суд щодо поважності причин неявки обвинуваченого ОСОБА_3 у судове засідання 15 липня 2025 року у зв`язку з тяжкою хворобою або перебуванням в закладі охорони здоров`я та неможливістю тимчасово залишити цей заклад, тобто Суд доходить висновку про неповажність причин неявки обвинуваченого ОСОБА_3 у судове засідання 15 липня 2025 року.

Суд також зауважує, що відповідно до статі 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 у розмірі 3 028,00 гривень.

Враховуючи, що Судом вперше констатована неповажність неприбуття обвинуваченого ОСОБА_3 у судове засідання та відповідне порушення покладеного на нього процесуального обов`язку, Суд вважає, що для досягнення дієвості цього кримінального провадження, необхідно накласти на обвинуваченого грошове стягнення на рівні 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 514,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись статтями 139, 144, 146, 147, 323, 369-372, 392 КПК України, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора ОСОБА_5 про накладення грошового стягнення на обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Накласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , грошове стягнення у розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 1 514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок) на користь держави.

3. Роз`яснити ОСОБА_3 право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на нього грошового стягнення відповідно до положень статті 147 КПК України.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_3 для відома та виконання.

4. Відкласти судовий розгляд справи до 02 вересня 2025 року до

14 години 30 хвилин, про що повідомити учасників судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу щодо накладення грошового стягнення можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1