1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5727/25 1-кс/335/2234/2025
23 червня 2025 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що мешканець міста Запоріжжя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є фізичною особою-підприємцем, з метою особистого незаконного збагачення та незаконного збагачення інших осіб, на території міста Запоріжжя здійснює незаконну діяльність з виготовлення платіжних банківських карток українських банків, які використовуються для отримання доступу до банківських рахунків осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території для проведення фінансових операцій з незаконної конвертації безготівкових коштів у готівку. У 2024 році Держфінмоніторингом за результатами аналізу, отриманої від банківської установи інформації, виявлено схему, яка направлена на заволодіння невстановленими на даний час особами, у шахрайський спосіб, або безпосередньо картками фізичних осіб, або коштами, розміщеними на зазначених карткових рахунках фізичних осіб (всі картки були відкриті на ім`я клієнтів, що зареєстровані на тимчасово окупованих територіях Запорізької області). Використовуючи торгові точки ФОП ОСОБА_6 , які обладнані віртуальним терміналом М1260QС2 ТСП Спортсмен, що має функцію NFC (дозволяє проводити оплати карткою без введення пін-коду), за 14 днів моніторингу хроніки операцій в 2024 році було проведено біля 40 операцій списання коштів з карток фізичних осіб та зараховані на рахунок, відкритий ФОП ОСОБА_6 . При цьому, встановлено, що кошти зараховувались на рахунок ФОП ОСОБА_6 , відкритий у Запорізькій філії АТ КБ «Приват Банк», в якості відшкодування еквайрингових розрахунків шляхом здійснення декількох операцій з рівними сумами за короткий проміжок часу з карток фізичних осіб, які є пенсіонерами та зареєстровані на тимчасово окупованих територіях Запорізької області. Встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 на території м. Запоріжжя здійснює незаконну діяльність з виготовлення платіжних банківських карток Українських банків, які використовує для отримання доступу до банківських рахунків осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України для проведення фінансових операцій з незаконної конвертації безготівкових коштів у готівку. 18.06.2025 у ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки BMW X5, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , у кузові сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон Google Pixel піксель у корпусі сірого кольору, imei НОМЕР_3 , з сім карткою номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 16 PRO MAX, imei НОМЕР_5 , з сім карткою х номером НОМЕР_6 ; пластикові картки білого кольору з чорною смужкою (схожі на банківські картки) без реквізитів у кількості 310 штук; стартові пакети оператора мобільного зв`язку «Київстар» у кількості чотирьох штук з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; ноутбук LENOVO, у корпусі чорного кольору, s/n PF0D6FMU, з зарядним пристроєм; пристрій чорного кольору з роз`ємом для зчитування банківських карток з написом MSR605X; грошові кошти в загальній сумі 130 100,00 гривень; грошові кошти в загальній сумі 700 доларів США.
Враховуючи, що вилучені речі, предмети та грошові кошти, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, з метою збереження речових доказів, старший слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що метою арешту вилученого майна є збереження речових доказів.
Старший слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.
У судовому засіданні представник володільця майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 частково заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що ОСОБА_6 фактично добровільно видав під час проведення обшуку вилучене майно. Просить не накладати арешт на вилучені грошові кошти, оскільки жодної ознаки речових доказів вони не мають. В іншій частині клопотання про накладення арешту не заперечує.
Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
18.06.2025 у ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки BMW X5, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , у кузові сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон Google Pixel піксель у корпусі сірого кольору, imei НОМЕР_3 , з сім карткою номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone 16 PRO MAX, imei НОМЕР_5 , з сім карткою х номером НОМЕР_6 ; пластикові картки білого кольору з чорною смужкою (схожі на банківські картки) без реквізитів у кількості 310 штук; стартові пакети оператора мобільного зв`язку «Київстар» у кількості чотирьох штук з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; ноутбук LENOVO, у корпусі чорного кольору, s/n PF0D6FMU, з зарядним пристроєм; пристрій чорного кольору з роз`ємом для зчитування банківських карток з написом MSR605X; грошові кошти в загальній сумі 130 100,00 гривень; грошові кошти в загальній сумі 700 доларів США.
19.06.2025 старшим слідчим винесено постанову про визнання вилучених речей, предметів та грошових коштів, речовими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на речі, предмети та грошові кошти, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучено 18.06.2025 у ході проведення обшуку транспортного засобу BMW X5, 2016 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , (під керуванням ОСОБА_6 ), а саме на:
- мобільний телефон Google Pixel піксель в корпусі сірого кольору, imei НОМЕР_3 , з сім карткою з номером НОМЕР_4 ;
- мобільний телефон iPhone 16 PRO MAX, imei НОМЕР_5 , з сім карткою з номером НОМЕР_6 ;
- пластикові картки білого кольору з чорною смужкою (схожі на банківські картки) без реквізитів в кількості 310 штук;
- стартові пакети оператора мобільного зв`язку «Київстар» в кількості чотирьох штук номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;
- ноутбук LENOVO, в корпусі чорного кольору, s/n PF0D6FMU, з зарядним пристроєм;
- пристрій чорного кольору з роз`ємом для зчитування банківських карток з написом MSR605X;
- грошові кошти у сумі 130 100,00 (сто тридцять тисяч сто) гривень;
- грошові кошти у сумі 700 (сімсот) доларів США.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду оголошено 27 червня 2025 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1