Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/575/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 396/1548/19 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Фортечного районного суду міста Кропивницького від 30.07.2025, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27.09.2025 включно.

Інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник-адвокат ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Фортечного районного суду міста Кропивницького перебувають матеріли кримінального провадження № 0000227 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 30.07.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27.09.2025 включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт із електронним засобом контролю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки районного суду є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України.

Вказує на недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України.

Зазначає, що тримається під вартою вже 6 років та 4 місяці, що є наслідком змін у здоров`ю , медична частина не в змозі надати необхідних лікарів.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання, і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст.331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів встановила, що районним судом дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, одне з яких вчинене з особливою жорстокістю та посягає на найвищі соціальні цінності, а саме проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, обставини, які характеризують його особу, а також враховано і те, що він не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, тобто відсутність стійких соціальних зв`язків, а тому перебуваючи на волі може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду чи перешкоджати іншим чином подальшому кримінальному провадженню, а також те, що судове слідство у даному кримінальному провадженні не закінчено.

При постановленні оскаржуваного рішення судом обґрунтовано враховано і те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи судом, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи. Жодних доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції не надано.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вищевикладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням його під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений зазначив про незадовільний стан здоров`я та надання належного лікування в умовах СІЗО.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Так, згідно вимог ст.49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Так, порушення права на медичну допомогу осіб, взятих під варту, необхідно розцінювати не як просте порушення прав людини, а як катування чи нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження.

Відповідно до положень ч.6 ст.206 КПК України вирішення питань щодо забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження особи, доручення проведення дослідження фактів, вжиття заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством являється обов`язком слідчого судді якому в судовому засіданні повідомили про застосування до особи насильства під час затримання або тримання під вартою.

Тому, враховуючи, положення ч.1 ст.206 КПК України, слід зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" забезпечити право обвинуваченого ОСОБА_6 на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження з метою надання належного лікування.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 206, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Фортечного районного суду міста Кропивницького від 30.07.2025, якою стосовно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 27.09.2025 включно - залишити без зміни.

Відповідно до ст. 206 КПК України зобов`язати начальника ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» провести медичне обстеження та лікування обвинуваченого ОСОБА_6 надавши медичну допомогу, яка вимагає у відповідності до стану здоров`я обвинуваченого.

Про вжиті заходи повідомити Кропивницький апеляційний суд протягом місяця.

Контроль виконання ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3