Провадження № 1-кп/761/3283/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8 ,

провівши у закритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду в м. Києві підготовчий розгляд кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 14.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 14.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просила призначити обвинувальний акт до судового розгляду та на час судового розгляду продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, ризики, які враховувались раніше судом при застосуванні даного заходу забезпечення, не змінилися та не зменшились, менш суворіший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, заперечував щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики на які послався прокурор не доведені, а також, з огляду на стан здоров`я підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника, просив не продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запевнив у своїй зразковій процесуальній поведінці.

Законний представник потерпілої ОСОБА_9 підтримала думку прокурора.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження та законного представника потерпілої, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено у відповідності до положень ст. ст.291, 292 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, суттєвих порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджати призначенню даного обвинувального акту до судового розгляду судом не виявлено, а тому, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України.

Враховуючи, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, слід здійснювати розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

У судове засідання необхідно викликати наступних осіб: прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу, законного представника потерпілої та психолога.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити, з огляду на наступне.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним ризикам, перелік яких зазначений у п.п. 1-5 цієї статті, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

До обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу слідчим суддею під час здійснення досудового розслідування перевірялося питання щодо наявності достатніх даних, які поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Наразі ОСОБА_7 набув вже статусу обвинуваченого та обґрунтованість висунутого обвинувачення перевірятиметься судом в ході судового розгляду.

Зі змісту висунутого обвинувачення убачається, що, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканності особи.

При цьому, виходячи зі змісту поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зважаючи на доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що доводи прокурора про наявність у нього достатніх доказів для доведення висунутого обвинувачення є очевидно необґрунтованими та довільними.

Також, судом при вирішенні питання доцільності щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуються наступні дані щодо особи обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 , раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.

На момент вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставини, які враховувалися судом раніше не змінилися, ризики не зменшились та продовжують існувати.

Так, при вирішенні питання про доцільність застосування заходу забезпечення, під час досудового розслідування судом, враховувались існування ризиків можливої неправомірної поведінки ОСОБА_7 , передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчить про їх вагомість, однак ретельнішу оцінку цим доказам, суд надаватиме під час їх дослідження та вивчення змісту.

Також, судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості та характер висунутого обвинувачення, суспільна небезпека інкримінованого кримінальних правопорушень, фактичні обставини за яких інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, усвідомлення обвинуваченим, що в разі доведення винуватості йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, що переконливо дає підстави для висновків про реальне існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На переконання суду ненастання вказаних ризиків зумовлене саме застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність постійного місця проживання, у своїй сукупності, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки, що враховані судом.

Крім того, суд, зважаючи на наявні ризики, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес у даному випадку, переважає інтереси конкретної особи, а саме обвинуваченого ОСОБА_7 на особисту свободу, та про відсутність, у зв`язку з цим, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У даному випадку, застосований раніше захід забезпечення у вигляді тримання під вартою є виправданими, як захід процесуального примусу, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_7 інкримінується вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень.

У зв`язку із наведеним у сукупності, суд на даний час вважає, що менш суворіший запобіжний захід не здатен буде забезпечити ненастання існуючих ризиків.

При цьому, суд в силу ч. 4 ст. 183 КПК України не знаходить підстав для визначення ОСОБА_7 , розміру застави, оскільки останньому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України, що є кримінальними правопорушення проти статевої свободи та недоторканності малолітньої особи, що являється формою сексуального насильства над дитиною, яка не досягла віку, з якого вона може надати правову згоду на статеві відносини, тобто вказані кримінальні правопорушення були вчинені із застосуванням насильства, що виключає можливість визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Отже, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити до 60 днів.

Також, враховуючи дані наданої захисником документації, щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідне відреагувати в порядку ст. 206 КПК України, зобов`язавши начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити додержання права обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належну медичну допомогу, забезпечивши згідно встановленого діагнозу відповідне лікування, у зв`язку із чим, у разі необхідності, надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги відповідно до призначення лікаря.

Керуючись 314-316 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000251 від 14.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України у закритому судовому засіданні на 11 год. 00 хв. 13 травня 2025 року, про що повідомити зацікавлених осіб.

Кримінальне провадження здійснювати судом колегіально у складі трьох суддів.

Для участі у судовому засіданні викликати: прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу, її законного представника та психолога.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 30 червня 2025 року включно.

Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто по 30 червня 2025 року включно.

Зобов`язати начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити додержання права обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належну медичну допомогу, забезпечивши згідно встановленого діагнозу відповідне лікування, у зв`язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги відповідно до призначення лікаря.

Про вжиті заходи необхідно повідомити суд.

Копію ухвали направити для виконання до філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та ДУ «Київський слідчий ізолятор»

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а особою, що утримується під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Судді: