ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/607/25

Провадження № 11-кп/820/440/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року, якою засуджений ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року задоволено подання ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» та постановлено звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2023 року за ст. 115 ч. 1 КК України, на невідбутий строк покарання, що становить 11 років 2 місяці 5 днів, для проходження військової служби за контрактом, як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом. Покладено на ОСОБА_7 обов`язок невідкладно прибути у супроводі Національної гвардії України до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для укладення контракту та проходження військової служби. Зобов`язано ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)» негайно передати підрозділу Національної гвардії України засудженого ОСОБА_7 як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, для супроводження із установи виконання покарань до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для укладення контракту та проходження військової служби. Цією ухвалою також встановлено адміністративний нагляд засудженому ОСОБА_7 на строк 12 місяців з такими обмеженнями: заборона перебування поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром; заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з якою укладено контракт.

Контроль за здійсненням адміністративного нагляду відносно ОСОБА_7 покладено на командира військової частини, в якій останній проходитиме службу. Про взяття на окремий облік ОСОБА_7 для здійснення адміністративного нагляду зобов`язано повідомити Ізяславський районний суд Хмельницької області та Шепетівську окружну прокуратуру. Роз`яснено ОСОБА_7 , що у разі вчинення ним протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. Ухилення від прийняття на військову службу за контрактом особою, яку під час мобілізації та/або дії воєнного стану звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби тягне, за собою кримінальну відповідальність за ст. 336-2 Кримінального кодексу України.

Суд мотивував своє рішення тим, що наявні законні підстави для задоволення подання ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого для проходження військової служби, оскільки ОСОБА_7 , який виявив бажання проходити військову службу за контрактом, відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним ст. 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є засудженим, стосовно якого відповідно до приписів ст. 81-1 КК України можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні подання ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)» про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання засудженого ОСОБА_7 , як особи, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом.

Свої вимоги аргументує неповнотою судового розгляду та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Водночас суд, приймаючи рішення про задоволення подання державної установи «Замкова ВК (№58)», не врахував дані, що характеризують особу засудженого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, з часу досягнення повноліття у 2003 році і натепер (вік засудженого зараз 40 років) ОСОБА_7 більше 12 років провів у місцях позбавлення волі, відбуває покарання за умисний, особливо тяжкий злочин, за нетривалий період перебування у ДУ «Замкова ВК (№58)» (прибув в установу 20.02.2025 року) допустив 2 порушення режиму утримання, мав стягнення не погашені і не зняті в установленому порядку, не заохочувався, що на думку прокурора свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Перебування засудженого ОСОБА_7 нетривалий період у виправній установі унеможливлює її надати об`єктивну характеристику засудженого.

Останній вирок відносно засудженого був винесений 20.12.2023 року, набрав законної сили 20.11.2024 року, ОСОБА_7 призначено покарання за ст. 115 ч. 1 КК України у виді 13 років позбавлення волі.

Вважає, що судом не враховано те, що Збройні Сили України при виконанні бойових завдань - це злагоджений колектив, де бійці розраховують один на одного, а не місце для перевиховання. Захищати Батьківщину мають найкращі, а таке «бажання» засудженого можна розцінювати як можливість уникнення від відбування покарання за скоєне.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити ухвалу суду без змін.

Вислухавши доповідача, учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження у межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходив суд при винесенні ухвали з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 407 ч. 1 п. 3 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Наведених вимог суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Задовольняючи подання ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого для проходження військової служби, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 , який виявив бажання проходити військову службу за контрактом, відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним ст. 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є засудженим, стосовно якого відповідно до приписів ст. 81-1 КК України можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Відповідно до ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 24.02.2022 року введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно зі ст. 81-1 КК України, під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 цього Кодексу, а також до засуджених осіб, які згідно з підпунктом 1 пункуту 3 примітки до статті 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище.

У разі застосування судом умовно-дострокового звільнення на підставі, визначеній цією статтею, така особа звільняється умовно-достроково від відбування лише основного покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений 20.12.2023 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст. 115 ч.1 КК України до 13 років позбавлення волі, який ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20.11 2024 року залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)».

24 лютого 2025 року ОСОБА_7 звернувся до адміністрації установи з заявою, у якій виявив бажання проходити військову службу за контрактом (а.с. 3).

На підставі поданої заяви засудженого ОСОБА_7 ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)» проведено заходи щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби та організовано проходження ним первинного медичного огляду у закладах охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України та інших закладах охорони здоров`я державної чи комунальної форми власності.

За результатами вказаного медичного огляду ОСОБА_7 за станом здоров`я визнаний придатним до військової служби, що підтверджується копією довідки військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 №286 від 19.03.2025 року (а.с. 5). Командиром військової частини НОМЕР_1 засудженому ОСОБА_7 надано письмову згоду, зі змісту якої вбачається, що військовою частиною попередньо вивчено та відібрано кандидата для проходження військової служби за контрактом ОСОБА_7 , який буде призначений на посаду стрільця в штурмовій бригаді військової частини НОМЕР_1 (а.с. 7).

Отже, формально, виходячи з кримінального та процесуального закону засуджений ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 81-1 КК України, ст. 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" таможе бути звільнений судом умовно достроково з метою проходження ним військової служби.

Однак, приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора, колегія суддів вважає, що суд не зважив на всі обставини, які мають враховуватися при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання в порядку ст. 81-1 КК України для проходження військової служби.

Колегія суддів виходить з того, що звільнення засудженого умовно-достроково з метою несення військової служби віднесено до дискреційних повноважень суду, не є обов`язковим для всіх засуджених без виключення, має враховувати як нагальні суспільні потреби держави під час воєнного стану, так і особисті характеристики засудженого, відомості про його особу, в тому числі і під час відбування покарання, інші чинники.

Колегія апеляційного суду не може погодитися з висновком місцевого суду щодо можливості та доцільності звільнення засудженого ОСОБА_7 УДО за ст. 81-1 КК України.

Апеляційний суд вважає слушними апеляційні доводи прокурора стосовно того, що суд, не врахував дані, що характеризують особу засудженого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, більше 12 років провів у місцях позбавлення волі, відбуває покарання за особливо тяжкий злочин за ст. 115 ч.1 КК України, з призначених судом 13 років позбавлення волі відбув лише 1 рік 10 місяців позбавлення волі, має 2 порушення режиму утримання та стягнення в установі виконання покарань. За таких умов колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про нетривалий час перебування засудженого ОСОБА_7 в ДУ «Замкова виправна колонія № 58», і не можливості надання об`єктивної характеристики на засудженого установою виконання покарань.

Розцінюючи позицію засудженого ОСОБА_7 про наявність у нього досвіду бойових дій та доцільність його перебування на військовій службі, колегія суддів вважає такі твердження неспроможними, та виходить з того, що ОСОБА_7 будучі засудженим Іллічівським райсудом м. Маріуполя по шостій судимості за ст. 186 ч.2 ст. 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільнившись за відбуттям покарання 13.04.23 року поступив на військову службу до ЗСУ, де під час проходження військової служби 03 липня 2023 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисне вбивство цивільної особи. Таким чином ОСОБА_7 проходив військову службу в ЗСУ протягом 2,6 місяців, що на думку суду, аж ніяк не може свідчити про наявність у нього військового фаху чи досвіду ведення бойових дій. З матеріалів провадження також вбачається вкрай негативна характеристика ОСОБА_7 за попереднім місцем несення військової служби, як особи, яка не відповідала займаній посаді, значно ускладнювала виконання бойових завдань та повсякденної діяльності підрозділу, як особи схильної до вживання алкоголю та наркотичних речовин.

Відповідно до п. 20 розділу IV Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам-членам Rec (2003) 22 «Про умовно-дострокове звільнення» критерії надання умовного звільнення слід застосовувати в такий спосіб, щоб забезпечити умовне звільнення всіх ув`язнених, які вважаються такими, що відповідають мінімальному рівню безпеки й можуть стати законослухняними громадянами.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що на час апеляційного перегляду провадження засуджений ОСОБА_7 не відповідає навіть мінімальними умовами, за яких засуджений може та здатен проходити військову службу та довести своє виправлення під час військової служби.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, відповідно у поданні начальника ДУ «Замкова виправна колонія № 58» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 для проходження військової служби за контрактом слід відмовити.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року, якою засуджений ОСОБА_7 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом - скасувати.

У задоволенні подання начальника ДУ «Замкова виправна колонія № 58» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 для проходження військової служби за контрактом з встановленням адміністративного нагляду відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3