Дата документу 14.05.2025 Справа № 317/1427/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1427/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/292/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 14 травня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 28 березня 2025 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000065 від 12 січня 2016 року,

за участю заявника ОСОБА_6

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 28 березня 2025 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000065 від 12 січня 2016 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що як з`ясовано під час розгляду скарги, ОСОБА_6 просить слідчого суддю визначити повноваження за належністю контролю нагляду за законністю проведення досудового розслідування, матеріали справи направити до Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя для виконання вимог скарги-клопотання від 08 жовтня 2024 року з доказами на 49 аркушах. Отже, у цій скарзі він не оскаржує постанову про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції в іншому складі суду.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що він оскаржує неправомірні дії першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_7 , який надав йому відповідь від 14 березня 2025 року.

Зазначає, що він не звертався з оскарженням кримінального провадження до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки згідно з вимогами ст.32 КПК України, розгляд повинен здійснювати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилається на те, що висновки слідчого судді не відповідають прохальній частині його скарги, в якій він просив «кримінальне провадження №0000065, згідно з вимогами ч.1 ст.32 КПК України, визначити повноваження за належністю контролю нагляду за законністю проведення досудового розслідування, матеріали справи направити до Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя, для виконання вимог скарги-клопотання від 08 жовтня 2024 року з доказами на 49-и арк., в чому свідчить повідомлення виконувача обов`язків керівника ОСОБА_8 від 09 жовтня 2024 року №53/53-р з доказами на 49-и арк., скарга-клопотання від 20 лютого 2025 року з доказами на 10-арк., в чому свідчить повідомлення заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Крамчанінова від 21 лютого 2025 року №53-р., з доказами на 10-и арк.».

У доповненнях до апеляційної скарги апелянт просить зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 видати потерпілому розпорядження про тимчасовий доступ до речей і документів, про виконання головним лікарем 9-ї місцевої лікарні видачу дублікату оригіналу історії хвороби від 16-23 серпня 2006 року, яка потрібна для проведення судово-медичної експертизи.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, клопотань про відкладення розгляду провадження не подавав.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, належним чином повідомленого про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді; аргументи ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону при прийнятті рішення слідчим суддею дотримано.

Так, згідно з вимогами ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, частиною першою статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 цієї статті, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали, 21 березня 2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області зі скаргою - клопотанням у порядку п.п. 2, 4, 5, 7, 9-1 ч.1 ст.303 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 27 березня 2025 за скаргою ОСОБА_6 відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

За змістом оскаржуваної ухвали убачається, що під час розгляду скарги ОСОБА_6 було встановлено, що можливість розгляду цієї скарги слідчим суддею на стадії досудового розслідування не передбачена ст.303 КПК України, оскільки останній не оскаржував постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а просить слідчого суддю визначити повноваження за належністю контролю нагляду за законністю проведення досудового розслідування, матеріали справи направити до Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя для виконання вимог скарги-клопотання від 08 жовтня 2024 року з доказами на 49 аркушах.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість продовження розгляду цієї скарги.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі щодо необхідності закриття провадження за скаргою ОСОБА_6 узгоджується з встановленими обставинами справи та вимогами кримінального процесуального законодавства.

Як вже зазначено вище, приписами частини 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та осіб, наділених правом на їх оскарження.

Проте, вимоги скарги ОСОБА_6 сформульовані таким чином: «прошу: по кримінальному провадженню №0000065, згідно вимогам передбачені ч.1 ст.32 КПК України визначити повноваження за належністю контролю нагляду за законністю проведення досудового розслідування, матеріали справи направити до Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя, для виконання вимог скарги-клопотання від 08 жовтня 2024 року з доказами на 49-и аркушах, в чому свідчить повідомлення виконувача обов`язків керівника ОСОБА_8 від 09 жовтня 2024 року №53/53-р, з доказами на 49- аркушах. Скарга-клопотання від 20 лютого 2025 року з доказами на 10-и аркушах, в чому свідчить повідомлення заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Крамчанінова від 21 лютого 2025 року №53-р, з доказами на 10-и аркушах».

Таким чином, в скарзі ОСОБА_6 фактично містяться вимоги щодо направлення кримінального провадження та його скарги-клопотання від 08 жовтня 2024 року до іншої прокуратури для розгляду, проте, не вказано конкретно про бездіяльність, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування до слідчого судді відповідно до положень ст.303 КПК України.

Зокрема, згідно з пунктом першим частини першої статті 303 КПК України, предметом оскарження може бути: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка може бути оскаржена відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Однак, у скарзі ОСОБА_6 не ідеться про таку бездіяльність.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про те, що скарга ОСОБА_6 не містить посилання на передбачені ч.1 ст.303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

В свою чергу, згідно з вимогами ч.4 ст.304 КПК України, у разі отримання слідчим суддею скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. При цьому, рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою може бути ухвалене лише під час вирішення питання про призначення судового засідання щодо розгляду скарги. Разом із тим, якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що воно відкрите за скаргою на рішення, яке не підлягає оскарженню, то слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття провадження за скаргою.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі №439/1271/17; в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №180/210/17.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано закрив провадження за вищевказаною скаргою ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя належним чином вмотивував свої висновки в оскаржуваній ухвалі.

З приводу доводів ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що слідчій суддя порушив вимоги ст.367 КПК України та пішов до нарадчої кімнати разом із прокурором, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.367 КПК України (таємниця наради суддів), під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд.

Суд вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу. Під час перерви судді не можуть спілкуватися з особами, які брали участь у кримінальному провадженні.

Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.

Постановлення ухвали суду в нарадчій кімнаті здійснюється відповідно до правил, передбачених цією статтею.

Порушень вимог цієї статті з боку слідчого судді по цій справі не встановлено, а доводи апелянта про протилежне нічим не підтверджені.

Щодо вимог ОСОБА_6 , викладених у доповненнях до апеляційної скарги, а саме щодо видачі останньому розпорядження про тимчасовий доступ до речей і документів, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з вимогами абз.1 ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Частиною 2 цієї статті передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

З урахування викладеного, вирішення питання, порушеного ОСОБА_6 у доповненнях до апеляційної скарги, не входять до повноважень суду апеляційної інстанції у межах цього провадження.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, не убачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 28 березня 2025 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000065 від 12 січня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4