Справа № 346/5546/24
Провадження № 1-кп/346/358/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 0000668, внесеного 18.09.2024 року до ЄРДР, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, інваліда війни 2 групи, розлученого, на утриманні нікого не має, з середньою освітою, депутатом не являється, судимого 27.05.2024 року Коломийським міськрайонним судом за ч.1 ст.382 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, який сплачено, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив умисні дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 382 КК України, тобто вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.382 КК України. Злочин вчинено при наступних обставинах. ОСОБА_4 , будучи судимим 27.05.2024 року Коломийським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8500 гривень, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та під час непогашеної судимості вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 КК України. Так, постановою Коломийського міськрайонного суду від 21 лютого 2024 року, яка набрала законної сили 05.03.2024 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накалдено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривеньз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Відповідно до статті 129-1 Коституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови Коломийського міськрайононго суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2024 року, яка набрала законної сили, будучи ознайомлений з нею 21.02.2024 року, з метою її невиконання, в частині позбавлення права керування транспортним засобом, всупереч рішенню суду, 18.09.2024 року близько 12:47 год., рухаючись по вулиці Петлюри, що у м.Коломия, Івано-Франківської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21061, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупиненний працівниками СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківськівй області на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст 382 КК України визнав повністю, та зазначив, що повністю згідний з обвинувальним актом, щиро розкаюється у вчиненому, зазначив, що більше таке робити не буде. Просив суворо не карати.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст.349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 382 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч.3 ст.382 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 382 КК України, тобто вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.382 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, на обліку в наркологічному кабінеті та в лікаря-психіатра не перебуває, хворіє, має позитивну характеристику по місцю проживання, є інвалідом війни, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, зокрема ч.3 ст. 382 КК України, є тяжким злочином. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням транспортними засобами, - в межах санкції ч.3 ст.389 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами. На підставі ст.75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, на обліку в наркологічному кабінеті та в лікаря-психіатра не перебуває, хворіє, має позитивну характеристику по місцю проживання, є інвалідом війни, та враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 , без відбування покарання, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. В ході досудового розслідування арешт на майно не накладався. Витрати на залучення експерта немає. Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349 ч.3, 369-371, 373-374, 376, 100, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України та призначити йому покарання: 3 (три) роки позбавлення волі із позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 , звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: оптичний диск: залишити при матеріалах кримінального провадження прокуратури.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1