Номер провадження: 1-кп/521/788/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №523/17524/23 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Рибниці Республіка Молдова, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому-березні 2022 року (точні дата і час не встановлені), у громадянки України ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості. При цьому вона усвідомлювала, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, а також те, що у зв`язку зі здійсненням російською федерацією широкомасштабної неспровокованої військової агресії і збройного нападу проти України, в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан.

На виконання свого злочинного умислу, 21.02.2023 року о 16 годині 16 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, маючи умисел на поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, за умови, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України, загрози її національній безпеці, використовуючи власний мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY V32», модель SM-M325FV/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , номер телефону « НОМЕР_4 », приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 », прив`язаним до її номера телефону « НОМЕР_5 », поширила, шляхом розповсюдження, у створеному нею telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу) «ОСОБА_9» (ІНФОРМАЦІЯ_2) інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України, які виконують завдання у складі Сил оборони держави, і їх укріплених позицій на території узбережжя Чорного моря біля Центрального парку культури і відпочинку імені Тараса Шевченка, у Приморському районі м. Одеси. При цьому, ОСОБА_4 розповсюдила знімки картографічного веб-сервісу Google Maps (карти Google) із зображенням узбережжя Чорного моря у Приморському районі м. Одеси з відміткою точного розташування підрозділів Збройних Сил України і їх укріплених позицій, а також точні географічні координати (координати картографічного веб-сервісу Google Maps (карти Google) розташування підрозділів Збройних Сил України і їх укріплених позицій (посилання на точне місце їх розташування у картографічному веб-сервісі Google Maps (карти Google).

Поширені ОСОБА_4 повідомлення із вказаною інформацією були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола осіб, які відвідували створений нею і відкритий для загального доступу telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на її telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Станом на 21.02.2023 року в розділі «Підписники» telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 1 060 користувачів (абонентів).

За змістом переданих ОСОБА_4 даних можливо ідентифікувати на місцевості розташування підрозділів Збройних Сил України та їх укріплених позицій. Вказана інформація про розташування підрозділів Збройних Сил України у відкритому доступі не розміщувалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження. В умовах воєнного стану факт розголошення зазначених відомостей про місце розташування підрозділів Збройних Сил України може завдати шкоди державній безпеці та обороноздатності України.

Крім того, у липні 2022 року, у громадянки України ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи обізнаною щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний їй мобільний телефон марки» SAMSUNG GALAXY V32», модель SM-M325FV/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , номер телефону « НОМЕР_5 », приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 », прив`язаним до її номера телефону « НОМЕР_5 », поширила, шляхом розповсюдження, для вільного ознайомлення необмеженого кола осіб у створеному нею telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу) «ОСОБА_9» (ІНФОРМАЦІЯ_2) повідомлення, які є її власними висловлюваннями, наступного змісту:

- 19.07.2022 року о 09 годині 45 хвилин: «ОСОБА_12 дает хохлам сдачи за Одессу и Донбасс и предательство Великой Победы и дружбы с Россией»;

- 19.07.2022 року о 09 годині 46 хвилин: «И он прав не прав, уже не столь важно, в деталях и мелочах, куда попал»;

- 19.07.2022 року 09 годині 46 хвилин: «Главное, что он уже здесь»;

- 19.07.2022 року 09 годині 47 хвилин: «И поддержка его ширится во всем мире. Наперекор пропаганде и властям»;

- 19.07.2022 року 09 годині 47 хвилин: «Мир расколот надвое»;

- 19.07.2022 року 09 годині 47 хвилин: «Киев проиграл»;

- 19.07.2022 року 09 годині 49 хвилин: «Если украинцы не хотят умирать, они должны признать, что отказываются от бандеровской доктрины»;

- 19.07.2022 року 09 годині 50 хвилин: «С последующей чисткой структур снизу доверху и отправкой в трудовые лагеря в центральную Сибирь»;

- 25.07.2022 року о 08 годині 52 хвилин: «Мне надо, чтобы русские взяли Одессу не как победители и завоеватели, а как освободители.»;

- 25.07.2022 року о 08 годині 52 хвилин: «От коричневого нацистского говна.»;

- 25.07.2022 року о 08 годині 52 хвилин: «Как мстители. За Дом Профсоюзов»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 11 хвилин: «Наказывают Украину»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 11 хвилин: «Русские»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 11 хвилин: «За дурость и свастику»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 13 хвилин: «Ну, пришли русские. Лупить по складам. Невжеж неясно, зачем? Не по мирным»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 13 хвилин: «Демилитаризация, сказано было вам русским языком»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 14 хвилин: «И денацификация. Означает освобождение от нацистской бандеровской идеологии»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 15 хвилин: «Вам, украинцы, значит, идеодогия нацизма важнее»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 15 хвилин: «Так и получайте как нацисты»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 15 хвилин: «Вам же ясно, русским языком чистейшим было сказано. Не подводить НАТО к границам России»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 13 хвилин: «Не бомбить Донбасс»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 17 хвилин: «То, что в мирное время в приличной стране скакать москаляку на гиляку и жечь русских это дикость, вы не понимаете до сих пор. И перевирать историю великой отечественной войны»;

- 28.07.2022 року о 07 годині 17 хвилин: «Так чего вы ждали, а?»;

- 31.01.2023 року о 15 годині 31 хвилині: «Он (в контексті Президента України ОСОБА_8 ) признал, что и не собирался решать мирным путем вопрос Донбасса. И его урегулировать в правовом поле. То есть, признался в обмане. То, о чем и говорит ОСОБА_12. Россию обманули. Донбасс хотели задавить военным путем. И Россия пришла защитить Донбасс, который заявил о независимости и заключил договор о сотрудничестве с Россией. По которому Россия защищает Донбасс в случае угрозы его границам. То есть, упредив нападение, Россия выполнила политические соглашения и обязательства перед ЛНР и ДНР. То есть, со всех точек зрения поступила честно».

Поширені ОСОБА_4 повідомлення були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола осіб, які відвідували створений нею і відкритий для загального доступу telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на її telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Станом на 21.02.2023 року в розділі «Підписники» telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 1 060 користувачів (абонентів).

У вищезазначених повідомленнях, поширених ОСОБА_4 у створеному нею telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Також, у липні 2022 року, у громадянки України ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на розпалювання національної ворожнечі та ненависті до українського і ізраїльського народів.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи обізнаною щодо розпочатої 24.02.202 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення рівності громадян у їх конституційних правах, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний їй мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY V32», модель SM-M325FV/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , номер телефону « НОМЕР_4 », приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» під іменем « ОСОБА_9 », прив`язаним до її номера телефону « НОМЕР_5 », поширила, шляхом розповсюдження, для вільного ознайомлення необмеженого кола осіб у створеному нею telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «ОСОБА_9» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повідомлення, які є її власними висловлюваннями, наступного змісту:

- 20.07.2022 року о 20 годині 07 хвилин: «Для меня украинский теперь язык фашизма. Врага»;

- 20.07.2022 року о 20 годині 07 хвилин: «Бандеровщины. Едкий язык. Не мягкий»;

- 25.07.2022 року о 08 годині 46 хвилин: «Если бы можно было изгнать бандеровцев и сохранить Украину неразрушенной, было бы прекрасно»;

- 25.07.2022 року о 08 годині 48 хвилин: «И чтобы бандеровщина вся вымерла. И вытравить»;

- 29.01.2023 року о 14 годині 09 хвилин: «А я говорила Вье.. ть евреев за Украину, шоб боялись» (мається на увазі - нанести удар по Державі Ізраїль);

- 29.01.2023 року о 14 годині 10 хвилин: «Долбите по беер шеве» (мається на увазі м. Беер-Шева на території Держави Ізраїль);

- 29.01.2023 року о 14 годині 11 хвилин: «Долбите по Беер-Шеве!!»;

- 29.01.2023 року о 14 годині 20 хвилин: «Щас это говно ломанется в Молдову и ПМР» (маються на увазі представники ізраїльського народу);

- 29.01.2023 року о 14 годині 21 хвилині: «Если это гнездо змеиное не прикрыть (маються на увазі представники ізраїльського народу), мира на Ближнем Востоке не будет»;

- 29.01.2023 року о 14 годині 22 хвилині: «Надо их выдавить оттуда.» (маються на увазі представники ізраїльського народу);

- 29.01.2023 року о 14 годині 22 хвилині: «Они ОСОБА_13 ни одного памятника, твари, не поставили в благодарность. И нацистам помогают» (маються на увазі представники ізраїльського народу).

Поширені ОСОБА_4 повідомлення були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола осіб, які відвідували створений нею і відкритий для загального доступу telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на її telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Станом на 21.02.2023 року в розділі «Підписники» telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 1 060 користувачів (абонентів).

У вищезазначених повідомленнях, поширених ОСОБА_4 у створеному нею telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), містяться висловлювання, що за своїм значенням спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті.

08 серпня 2025 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, а саме:

- за ч. 2 ст. 114-2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, - у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у вигляді 2 років позбавленні волі, без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 161 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю покарань, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 3 роки.

Підставою застосування ст. 69 КК України у відношенні обвинуваченої є наявність низки пом`якшуючих обставин, а саме:

1) визнання вини, щире каяття (щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки);

2) відсутність судимостей у ОСОБА_4 , притягнення до кримінальної відповідальності вперше, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває;

3) міцність соціальних зв`язків, наявність неповнолітньої дитини 2009 року народження, яку ОСОБА_4 утримує та виховує одна, позитивні характеристики;

4) здійснення добровільного внеску на потреби Збройних Сил України на рахунок Міністерства оборони України, що підтверджується відповідною квитанцією.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачена ОСОБА_4 , повідомила, що їй цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 , винуватою себе у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, визнала повністю та беззаперечно, пояснила, що визнає всі обставини, вказані в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. Повідомила про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджене покарання.

Захисник підтвердив згоду ОСОБА_4 щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Дії ОСОБА_4 , що виразились у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, суд кваліфікує як злочин, передбачений ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Дії ОСОБА_4 , що виразились у виправдуванні, визнанні правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнанні правомірною тимчасової окупації частини території України, суд кваліфікує як злочин, передбачений ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Дії ОСОБА_4 , що виразились в порушенні рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, за ознаками: умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, суд кваліфікує як злочин, передбачений ч. 1 ст. 161 КК України.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, згідно ст. 12 КК України віднесено законом до нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень.

Суд переконаний, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України, зокрема при складанні угоди не було допущено неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) встановлено наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

При обранні міри і виду покарання ОСОБА_4 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченої та умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченої.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

З урахуванням зазначеної норми кримінального Закону, суд вважає можливим визнати у якості пом`якшуючої покарання обставини добровільну матеріальну допомогу на потреби Збройних Сил України на рахунок Міністерства оборони України, що підтверджується відповідною квитанцією.

Крім того, суд враховує, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 притягується вперше, на обліку у лікаря - психіатра та наркологічному обліку не перебуває, враховує міцність її соціальних зв`язків, наявність неповнолітньої дитини 2009 року народження, яку ОСОБА_4 утримує та виховує одна, позитивні дані, які характеризують ОСОБА_4 за місцем проживання.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Колегія суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 03 лютого 2021 року №629/2739/18 зауважила про те, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

За зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 114-2 КК України, явно не буде відповідати вимогам справедливості та меті покарання.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що призначаючи покарання можливо застосувати до обвинуваченої положення ст. 69 КК України, а саме призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції, передбаченої ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, наведених даних про особу обвинуваченої та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо лише в умовах позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 75 КК України до обвинуваченої судом не встановлено.

Як убачається з положень ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було підшукано, виготовлено, пристосовано або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки, мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung M32», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , серійний номер НОМЕР_1 , номер « НОМЕР_8 », був використаний ОСОБА_4 під час кримінального правопорушення для його вчинення та визнаний знаряддям злочину, суд вважає що вказаний мобільний телефон підлягає спеціальній конфіскації.

Долю інших речових доказів суд вирішує з урахуванням положень, передбачених ст. 100 КПК України.

Згідно зі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 3584 гривень 70 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 дій, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що діючий відносно останньої запобіжний захід вигляді тримання під вартою буде належним чином забезпечувати належну процесуальну поведінку обвинуваченої до набрання вироком законної сили.

При вирішенні питання про зарахування до строку покарання обвинуваченій ОСОБА_4 строку її попереднього ув`язнення, суд виходить з положень ст. 72 КК України, у редакції, яка діє на час ухвалення вироку.

Керуючись ст.ст. 12 КК України, ст.ст. 100, 124, 373-374, 468, 469, 472-476 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.08.2025 року між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 16.06.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, на підставі яких призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 114-2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, - у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у вигляді 2 років позбавленні волі, без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 161 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю покарань, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком 3 роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 27.03.2023 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні: один день попереднього ув`язнення до одного дня позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , - залишити попереднім у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 29.03.2023 року про накладення арешту на майно, - скасувати.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung M32», IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , серійний номер НОМЕР_1 , номер « НОМЕР_8 », - конфіскувати в порядку спецконфіскації в дохід держави;

- мобільний телефон чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , номер « НОМЕР_5 », системний блок чорного кольору з надписом на задній кришці: 22462, процесор AMD A4-6300 APU with Radeon™ HD Graphics 3.7 GHz, оперативна пам`ять 4 ГБ, код пристрою: D11E593A-BA64-4C2D-BDA0-ACE2A12F110F, паспорт громадянки України ОСОБА_4 , серія НОМЕР_13, - повернути обвинуваченій ОСОБА_4 .

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 26.06.2023 року, якою накладено арешт на транспортний засіб марки «Opel», державний номерний знак « НОМЕР_11 », кузов « НОМЕР_12 », який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , - скасувати.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 26.06.2023 року, якою накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - квартира (реєстраційний номер: 29254669) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на частину вказаного майна, яка належить на праві спільної приватної власності ОСОБА_4 , - скасувати.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 3584 гривень 70 копійок.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий суддя: ОСОБА_1