УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина Російської Федерації, командир гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої бригади морської піхоти (в/ч НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000595 від 01.04.2022р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора та захисника,

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження № 0000595 від 01.04.2022р., відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування, в ході якого встановлено, що 25.02.2022 в період часу з 13 до 15 години, біля будинку № 47 по вулиці Київській в селі Катюжанка Димерської ОТГ Вишгородського району Київської області, представники збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації розстріляли автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_3 , в якому їхали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його співмешканка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які загинули на місці.

Військовослужбовець зс рф ОСОБА_6 , який проходить військову службу у НОМЕР_4 окремій бригаді морської піхоти (в/ч НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , в форменому одязі, включеному до складу одягнених у форму озброєних підрозділів регулярних військ російської федерації, з невстановлених мотивів, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади рф та зс рф, які діють в порушення вищевказаних нормативних правових актів, виконуючи злочинні накази, безпосередню брав участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ, зокрема села Катюжанка Вишгородського району Київської області.

Починаючи з 25.02.2022 по 31.03.2022 внаслідок збройної агресії рф територія села Катюжанка, Вишгородського району Київської області, фактично перейшла під владу армії рф, тобто була окупована.

Так, 25.02.2022, приблизно між 13 год. 00 хв. та не пізніше 15 год. 00 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , разом з іншим не встановленим військовослужбовцем зс рф, діючи умисно, маючи умисел, направлений на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, прибули броньованим автомобілем на відрізок автодороги (Р-02, Овруч - Іванків - Київ), та зупинились неподалік магазину «Фора», що розташований на перехресті вулиць Київська та Шевченка в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області.

У подальшому, орієнтовно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , разом з іншим не встановленим військовослужбовцем зс рф, перебуваючи на перехресті вулиць Київська та Шевченка неподалік магазину «Фора» в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області, діючи умисно, відкрили прицільний вогонь з автоматичної вогнепальної зброї на ураження по транспортному засобу «Volkswagen Transporter» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , що рухався їм назустріч по вул. Київській у с. Катюжанка Вишгородського району Київської області в напрямку м. Київ, без будь-яких розпізнавальних знаків та емблем, які б давали підстави ідентифікувати цей автомобіль, як військовий об`єкт, у якому перебував водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та пасажирка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходилася на передньому сидінні вказаного автомобіля, в результаті чого останні отримали вогнепальні поранення несумісні з життям, від яких померли на місці.

Внаслідок указаних умисних дій ОСОБА_6 та іншого не встановленого органом досудового розслідування військовослужбовцем зс рф, ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді вогнепальної сліпої кульової рани по передньо-внутрішній поверхні правого стегна у середній третині, уламковий перелом стегнової кістки, ушкодження судини стегна та вогнепальна сліпа кульова рана по передній поверхні правого колінного суглоба, уламковий перелом надколінника.

При цьому, вказані вогнепальні поранення утворились прижиттєво, незадовго до смерті, від дії вогнепальної зброї, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння) та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Також, внаслідок указаних умисних дій ОСОБА_6 та іншого не встановленого органом досудового розслідування військовослужбовцем зс рф, ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних сліпих кульових поранень грудної клітини з вхідними ранами між лівими передньо та середньо паховими лініями на ділянці від краю реберної дуги доверху, від яких відходять ранові канали, що мають напрямок дещо спереду назад, зліва направо та дещо зверху донизу, та проникають у грудну порожнину, уламкові переломи ребер в проекції ран та вогнепальні сліпі кульові поранення правої та лівої гомілок з вхідними ранами по передній поверхні, у нижній третині, уламкові переломи велико - та малогомілкових кісток.

Вказані вогнепальні поранення утворились прижиттєво, незадовго до смерті, від дії вогнепальної зброї, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння) та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Разом з цим, ОСОБА_6 усвідомлював, що пасажири транспортного засобу «Volkswagen Transporter» з державним номерним знаком НОМЕР_3 є цивільними особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинні бути об`єктами нападів, а також, що його дії можуть призвести до заподіяння смерті цивільним особам.

Крім того, ОСОБА_6 усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість та неминучість настання смерті цивільних осіб і бажав її настання, а також виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення вбивства до кінця.

Військовослужбовець зс рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді командира гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону НОМЕР_1 окремої бригади морської піхоти (в/ч НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи існування міжнародного збройного конфлікту, 25.02.2022, приблизно о 13 год. 00 хв., разом з іншим невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем зс рф, перебуваючи неподалік магазину «Фора», що розташований на перехресті вулиць Київська та Шевченка в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що водій та пасажирка автомобіля «Volkswagen Transporter» з державним номерним знаком НОМЕР_3 є цивільними особами у розумінні ст. 50 ДП І, тобто особами, які перебувають під захистом міжнародного гуманітарного права та які не повинні бути об`єктами нападів, разом з невстановленим представником російських окупаційних військ відкрив вогонь з автоматичної вогнепальної зброї по автомобілю «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_3 та людям, які перебували в ньому, тобто вчинив напад на цивільних осіб.

Унаслідок вчинення нападу заподіяно смерть цивільним особам ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншим не встановленим на цей час представником російських окупаційних військ, в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, умисно здійснили напад на цивільних осіб, що не брали безпосередньої участі у воєнних діях, поєднаний з умисним вбивством, чим порушили вимоги ст. ст. 11, 43, 44, 48, 50, 51, 52, 75, 85 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І) від 08 червня 1977 року та ст. ст. 3, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України (у редакції ст. 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

25.03.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

25.03.2025 року, у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 07.04.2025, 08.04.2025, 09.04.2025 опубліковані в загальнодержавному засобі масової інформації - «Урядовий кур`єр», однак підозрюваний до слідчого управління не з`явився.

Одночасно із цим, 25.03.2025 року у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 07.04.2025, 08.04.2025, 09.04.2025 опубліковані на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, однак підозрюваний за вказаними викликами не з`явився.

Разом з тим, під час проведенням подальшого досудового розслідування встановити фактичне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не виявилося за можливе.

Згідно інформації наданої оперативним підрозділом, громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , ймовірно знаходиться на території Російської Федерації або на тимчасово окупованих територіях України.

10.04.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний та в міжнародний розшук.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 , підозра за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України (у редакції ст. 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення), відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, та підозрюваний ОСОБА_6 на даний час знаходиться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором - РФ, де може і надалі продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваного у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1