Провадження № 1-кс/750/2713/25
У Х В А Л А

30 червня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білицьке Донецької області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим заступником керівника Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання зазначає, що досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 5 ст. 407 КК України завершено і наразі триває ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, яке завершити до спливу строку тримання під вартою, тобто до 01.07.2025 не є можливим, зважаючи на значний обсяг матеріалів досудового розслідування. При цьому слідчий зауважує, що ризики наведені в попередніх судових рішеннях, такі як переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, не зменшились і продовжують існувати.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний, захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, створення перепон співробітниками СБУ, ДБР та військової прокуратури для того, щоб підозрюваний не міг влаштуватися для проходження військової служби до військової частини після звільнення його під заставу. Звертали увагу на те, що підозрюваний неодноразово приймав участь у бойових діях, має намір продовжувати військову службу, на його хворобливий стан та відсутність наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 13.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 5 ст. 407 КК України.

09.12.2024 ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

10.12.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 лютого 2025 року.

Постановою керівника Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 03.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме, до 12.03.2025.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.02.2025 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 12.03.2025 та визначено заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 10.02.2025 № 3 заставодавцем ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 внесено заставу у розмірі 121 120 грн.

Відповідно до розпорядження про звільнення з-під варти під заставу від 11.02.2025 ОСОБА_5 звільнено з-під варти з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор`та на виконання ч. 3 ст. 182 КПК України уповноваженою службовою особою місця ув`язнення роз`яснено обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.02.2025, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Окрім цього, 11.02.2025 слідчим у кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_5 особисто вручено повістки про виклик о 11.00 годині 18.02.2025, 19.02.2025 та 20.02.2025 для проведення слідчих і процесуальних дій, зокрема, вручення зміни повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного.

Однак, у вказані дати та час, підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не прибув, будь-яких документів, що підтверджують поважність його неявки ані підозрюваним ОСОБА_5 , ані захисником ОСОБА_4 надано не було.

03.03.2025 постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 липня 2025 року

27.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтею 407 КК України застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом ( ч. 3 ст. 197 КПК України).

За змістом ч.6 ст. 199 КПК України передбачена можливість звернення з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання, розгляд якого здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Виходячи з положень частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання, слідчий, прокурор повинні довести, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел та Гартлі проти Сполученого Королівства» визначено, що стандарт доказування «обгрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, яка б задовольнила об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. В подальшому таке визначення стандарту доказування «обгрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Лабіта проти Італії» тощо, а також додатково було зазначено, що факти, які дають підстави для підозри не мають бути також рівня, як такі, що обгрунтовують засудження особи. Отже стандарт доказування «обгрунтована підозра» є нижчим порівняно зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.

На даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до висновку, що їх сукупність є достатньою для констатації факту того, що на теперішньому етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.1 ст. 161 КК України є обгрунтованою. У зв`язку з цим, твердження сторони захисту про необгрунтованість підозри є безпідставними. Під час здійснення судово - контрольних функцій на етапі досудового розслідування, слідчий суддя не вирішує ті питання, які належать до компетенції суду під час розгляду обвинувачення по суті, зокрема, питання допустимості доказів, винуватості (невинуватості) підозрюваного.

Переходячи до розгляду ризиків, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що ризик неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного є дією, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Проте, відображенні у клопотанні слідчого ризики не мають носити абстрактний характер, а повинні грунтуватися на фактичних обставинах справи.

Перш за все, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст. 161 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких умисних злочинів та нетяжких умисних злочинів, за найбільш тяжке з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора в суді про доведеність ризику, передбаченого: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), оскільки такий витікає не лише з серйозності висунутої підозри та тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим, але з встановлених в судовому засіданні фактів систематичної неявки його до слідчого, оскільки ОСОБА_5 одночасно зі звільненням його 11.02.2025 з під варти під заставу, був повідомлений про покладення на нього обов`язків серед яких прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою ними періодичністю та отримавши під особистий розпис повістки про виклик об 11.00 годині 18.02.2025, 19.02.2025 та 20.02.2025 для проведення слідчих і процесуальних дій, зокрема, вручення зміни повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, в жодну з цих дат до слідчого не з`явився, причини неявки не повідомив. При цьому слідчий суддя не може взяти до уваги доводи сторони захисту щодо того, що в ці дні ОСОБА_5 займався пошуком військової частини, оскільки, по -перше, виконання процесуального обов`язку щодо явки до слідчого є беззастережним і має пріоритетне значення; по - друге, неможливість виконання цього обов`язку, пов`язується лише з об`єктивними непереборними обставинами, які перешкоджають підозрюваному прибути у встановлену дату до слідчого, але про ці причини підозрюваний повинен повідомити завчасно слідчого. Як вбачається з рапорту слідчого П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у місті Києві від 21.02.2025, в жодну з дат, визначених у повістках про виклик підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки не повідомив, доказів поважності неявки не надав, при телефонному спілкуванні повідомив слідчому, що проходить військову службу, але де саме не повідомив. Спілкування підозрюваного ОСОБА_5 по телефону зі слідчим не є тотожним виконанню покладеного на нього процесуального обов`язку щодо явки до слідчого в рамках запобіжного заходу у вигляді застави і не є спростуванням ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя вважає також доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків), оскільки вказаний ризик не вичерпується допитом свідків на стадії досудового розслідування, але й продовжує існувати на стадії судового розгляду, оскільки відповідно до частин першої та другої статті 23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Тому слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що існує висока ймовірність того, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на свідків-військовослужбовців військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_1 .

На етапі завершення досудового розслідування, слідчий суддя вважає недоведеними ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), оскільки такий носить абстрактний характер, без наведення фактичних даних про його існування.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК (продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється та вчинити інші кримінальні правопорушення), оскільки, перебувати на волі ОСОБА_5 зможе продовжувати знімати та розповсюджувати відеозаписи з висловлюваннями, що мають ознаки розпалювання національної ворожнечі, ненависті та власними висловлюваннями з ознаками приниження національної честі та гідності євреїв.

Слідчий суддя також приймає до уваги і те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 01.07.2025, а для закінчення досудового слідства органу досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст.ст. 290 - 291 КПК України, тобто завершити ознайомлення сторони захисту зі значним обсягом матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та направити їх до суду.

Зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 5 ст. 407 КК України, доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, нормативних приписів ч. 8 ст. 176 КПК України, які передбачають застосування до підозрюваних у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою, інші більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, домашній арешт та особиста порука, із заявою про застосування якої звернувся голова політичної партії «Гарант» ОСОБА_7 не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, які вчинені в період воєнного стану, доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків в рамках запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя, керуючись ч.4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне розмір застави не визначати.

За таких обставин, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 27 серпня 2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9