Справа № 296/5069/25
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , законного представника підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий вказав, що слідчим відділом Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000390 від 08.09.2025 року, за ознаками складу суспільно- небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 8 травня 2025 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_6 перебував поблизу приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходився раніше йому знайомий ОСОБА_8 .

В цей час, перебуваючи в цьому ж самому місці ОСОБА_6 маючи при собі предмет схожий на револьвер під патрон Флобера, зайшов до приміщення вищевказаного магазину та бажаючи заподіяти смерть останньому, здійснив сім пострілів в ділянку голови та тулуба ОСОБА_9 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вогнепального сліпого поранення м`яких тканин лівої тім`яно-потиличної ділянки, лівої аксілярної ділянки, м`яких тканин в проекції верхівки серця, на рівні ХІ ребра по середній аксілярній лінії зліва, м`яких тканин лівого передпліччя в проекції променево-зап`ястного суглобу.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, будучи впевненим у тому, що внаслідок його дій настане смерть ОСОБА_8 , однак смерть останнього не настала, а злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому була своєчасно надана медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінально-караного діяння, за вчинення якого, відповідно до ст. 12 КК України, в разі визнання його судом винуватим у разі одужання, йому загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

Також в ході досудового розслідування було встановлено, що 30 квітня 2025 року сектором дізнання Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області за процесуального керівництва Житомирської окружної прокуратури стосовно ОСОБА_6 скеровано до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення 3-х епізодів суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 296 КК України.

В рамках вищевказаного кримінального провадження проведено судово-психіатричну експертизу (висновок судово-психіатричного експерта № 138-2025 від 08.04.2025), згідно якої ОСОБА_6 в даний час страждає та під час вчинення інкримінованого йому діяння страждав на Біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами (F31.2 МКХ-10).

Слідчий стверджує, що ОСОБА_6 на даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Окремо слід зазначити, що відповідно до описової частини висновку судово-психіатричного експерта № 138-2025 від 08.04.2025 ОСОБА_6 з жовтня 2012 року звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра. В подальшому ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2015 до ОСОБА_6 застосовувалися примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Поряд із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, слідчий вказує, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Прокурор ОСОБА_10 вказав, що підозра є обґрунтована, об`єктивна. Встановлено, що підозрюваний страждає на діагноз - біполярний розлад, неодноразово звертався до лікаря - психіатра. ОСОБА_6 може переховуватись від правоохоронних органів та суду, вчиняти погрози життю та здоров`я громадян, чинити тиск та погрожувати свідкам та потерпілого. Більш м`який запобіжний захід буде не доречний, оскільки ОСОБА_11 становить небезпеку для суспільства, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що його мати має 3 групу інвалідності та їй потрібен цілодобовий догляд. Також має сина який на даний час находиться в лавах ЗСУ. Просив повторне проведення медичного огляду та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.

В судовому засіданні законний представник (мати) підозрюваного ОСОБА_7 підтримала клопотання та вказал, що ОСОБА_6 не усвідомлює що він психічно хворий на біполярний маніакальний розлад, він потребує медичної допомоги.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку законного представника ОСОБА_7 , щодо клопотання слідчого не заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Згідно ч.3 ст. 508 КПК України, застосування запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 508 КПК України, здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.05.2025р. вручено повідомлення про підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000026 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення визначеного ч. 1 ст. 296 КК України, проведено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновоку судово-психіатричного експерта № 138-2025 від 08.04.2025, ОСОБА_6 в даний час страждає та під час вчинення інкримінованого йому діяння страждав на Біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами (F31.2 МКХ-10). ОСОБА_6 в момент скоєння злочину не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Також, відповідно до описової частини висновку судово-психіатричного експерта № 138-2025 від 08.04.2025 ОСОБА_6 з жовтня 2012 року звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра. В подальшому ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2015 до ОСОБА_6 застосовувалися примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Окрім того, згідно автоматизованої системи документообігу Д-3, на розгляді в Корольовському районному суді м. Житомира перебуває справа № 296/4733/25 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000021 від 07.03.2025 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею доказами.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, не виключає можливість того, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість злочину, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчим в клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, злочин вчинено із застосування насильства, котре є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та враховуючи психічний стан здоров`я ОСОБА_6 , підозрюваний може завдати шкоди потерпілим та свідкам, і таким чином впливати на останніх.

Також, підозрюваному ОСОБА_6 достовірно відомо про місце роботи потерпілого та свідка. Після надання клопотання про застосування запобіжного заходу разом з додатками підозрюваному стало відомо про місце проживання потерпілого та свідків, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний буде намагатися вплинути на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_6 вчиняв суспільно небезпечні дії відносно потерпілого ОСОБА_8 , які мали місце 06.03.2025, а також відносно свідка ОСОБА_12 , які мали місце 06.03.2025 та 05.04.2025. В подальшому, 08.05.2025 він продовжив вчиняти суспільно-небезпечні дії направленні на заподіяння смерті ОСОБА_8 , що підтверджує наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

При цьому, вищенаведене свідчить про високу ймовірність прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на неведене слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є уродженецем м. Житомира, громадянином України, неодруженим, офіційно не працюючим, раніше не судимим, однак таким, що неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, стан здоров`я, а саме наявність біполярного афективного розладу, поточного епізоду манії з психотичними симптомами (F31.2 МКХ-10), слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів, який рахувати з моменту затримання 20год 30хв. 09.05.2025р. по 20год 30хв. 06.07.2025р.

Строк дії ухвали до 06.07.2025р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.05.2025р. о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1