Справа № 598/1793/25
провадження № 1-кп/598/184/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження № 0000078 від 28 серпня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тернопіль, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої лікарем загальної практики сімейної медицини сімейним лікарем у АЗПСМ с.Залісці, раніше не судимої,

за ч.1 ст.358 КК України,

встановив:

Так, відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Згідно з п.1.1 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть(форма № 106/о), затвердженої Наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я або ФОП видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). Відповідно до п.2.2 вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину.

Встановлено, що наказом №28 від 17.02.2021р. по КНП «Вишнівецький ЦПМСД», ОСОБА_5 прийнято на роботу 1,0 посади лікаря загальної практики сімейного лікаря АЗПСМ с. Залісці з 18.02.2021р. в порядку переведення з КНП «Збаразький ЦПМСД» ЗМР.

Відповідно до п.2.1, 2.14 Посадової інструкції Лікаря загальної практики сімейного лікаря ОСОБА_5 , затвердженої 18.02.2021р. головним лікарем КНП «Вишнівецький ЦПМСД» лікар загальної практики сімейний лікар керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію медико-санітарної допомоги, веде лікарську документацію.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2025р. за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 , померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та була похована наступного дня, тобто 07.04.2025.

Надалі ОСОБА_5 09.04.2025, перебуваючи у адміністративному приміщенні Залісецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Вишнівецький центр первинної медико-санітарної допомоги», що за адресою: вул. Шевченківська,18, с.Залісці Кременецького району Тернопільської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 заповнила бланк лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о, затверджена Наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545), у який внесла завідомо неправдиві відомості про дату смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Вказане лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_5 зареєструвала в журналі обліку померлих під №6, скріпила штампом та печаткою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Залісці КНП «Вишнівецький центр первинної медико-санітарної допомоги», та в графі Підпис лікаря, який заповнив свідоцтво, зазначила ОСОБА_5 . Надалі підроблений офіційний документ лікарське свідоцтво №6про смерть ОСОБА_6 ОСОБА_5 видала ОСОБА_7 , яка і звернулася з проханням видати такий документ.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та збут такого документа.

До розгляду справи по суті, а саме, 29 серпня 2025 року, між обвинуваченою та прокурором в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід їй призначити за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.. При цьому ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдана шкода лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачене ч.1 ст.358 КК України є проступком, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, який їй інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, судом встановлено не було, що не заперечували в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 471, 473-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 серпня 2025 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000078.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.358 КК України, призначивши їй покарання у виді у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речовий доказ по справі, а саме лікарське свідоцтво про смерть № 6 на ім`я ОСОБА_6 , яке знаходить при матеріалах даного кримінального провадження залишити при матеріалах даного кримінального провадження.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_8