Справа № 487/6165/25
Провадження № 1-кс/487/3865/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у місті Мелітополі ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000065 від 09.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у місті Мелітополі ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на підставі абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, та строку дії ухвали на підставі ч. 4 ст. 197 КПК України.

У клопотанні слідчий зазначив, щона даний час виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років. За своєю правовою природою та об`єктом спрямування злочини направлені проти основ національної безпеки України. У ході розслідування встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час переховується на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання її під вартою, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання цим ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв військову присягу, затверджену Постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 N 1936-XII, на вірність народу України, відповідно до якої він вступає на військову службу і урочисто клянеться народу України завжди бути вірним і відданим йому, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю. Клянеться захищати українську державу, непохитно стояти на сторожі її свободи і незалежності. Присягає ніколи не зрадити народу України.

Наказом командувача внутрішніх військ МВС України № 110 о/с від 16.12.2008 його було призначено на посаду заступника начальника управління з виховної роботи Кримського територіального командування внутрішніх військ МВС України.

У подальшому, в лютому - квітні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не встановленими слідством особами ОСОБА_6 запропоновано перейти до незаконно створеного «Головного управління федеральної служби військ національної гвардії російської федерації по Республіці Крим та м. Севастополю».

ОСОБА_6 , будучи громадянином України, займаючи посаду заступника начальника управління з виховної роботи Кримського територіального командування внутрішніх військ МВС України, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою російської федерації державних органів на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя, а також проведення на території півострова референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу російської федерації, маючи на меті сприяти представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим та м. Севастополя погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу у незаконно створеному «Головному управлінні федеральної служби військ національної гвардії російської федерації по Республіці Крим та м. Севастополю», без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України. У березні 2015 року ОСОБА_6 було призначено на посаду «заместителя командира отдельной бригады внутренних войск министерства внутренних дел россии по работе с личным составом».

Допомога ОСОБА_6 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні державних органів російської федерації та придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим та м. Севастополя призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

17.08.2023 у порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Івано-Франківськ, українцю, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, колишнього заступника начальника управління з виховної роботи Кримського територіального командування внутрішніх військ МВС України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, тобто умисному діянні, вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: в наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю підтверджується обґрунтовується пред`явлена підозра, зокрема: відомостями, які містять у протокол огляді від 07.06.2023; показаннями свідка ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту свідка від 07.07.2023; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту свідка від 12.07.2023; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту свідка від 17.07.2023; результатами пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2023 та іншими документам, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 153 (7551) від 01.08.2023, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в розділі «Повістки про виклик» 27.07.2023 опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих та процесуальних дій на 07.08.2023, 08.08.2023, 09.08.2023, 09.08.2023, 10.08.2023, 11.08.2023. У визначені дати ОСОБА_6 не з`явився.

Далі, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 160 (7558) від 10.08.2023, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в розділі «Повістки про виклик» 08.08.2023 опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 для проведення слідчих та процесуальних дій на 07.08.2023, 14.08.2023, 15.08.2023, 16.08.2023, 17.08.2023. У визначені дати ОСОБА_6 не з`явився.

Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 135 та 136 КПК України, в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 167 (7565) від 19.08.2023, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в розділі «Повістки про виклик» 18.08.2023 опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 КК України.

Разом із тим встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, та продовжує свою злочинну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_6 у встановленому законом порядку належним чином повідомлений про підозру, та про виклик до слідчого, прокурора.

На неодноразові виклики до слідчого, прокурора не з`явився, що свідчить, про те, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Вказане є прямими порушенням підозрюваним ОСОБА_6 вимог ч. 7 ст. 42 КПК України, в частині виконання ним обов`язків щодо явки за викликом до слідчого, прокурора та свідчить про його переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до слідчого, прокурора та переховуванням останнього від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_6 є тимчасово окупованою територією України, постановою прокурора у кримінальному провадженні від 17.08.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскількиОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, тому може переховуючись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя також враховує дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого він обґрунтовано підозрюється.

Також слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на тимчасово окупованій території України, оголошена у розшук, у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111 КК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1