Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1283/24
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
02 вересня 2025 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя Бердичівського району Житомирської області українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого директором ПП ФГ «Лада», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України за наступних обставин.
08 березня 2023 близько 18 год. у ОСОБА_5 , який перебував поблизу місця планової санітарної рубки 119 кварталу 10 виділу ДП «Коростишіський лісгосп АПК», розташований за межами селища Ружин Бердичівського району Житомирської області, а саме за координатами 49.7396770, 29.2154630, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме колоди дерев породи дуб червоний (1 дерево) та граб (2 дерева) загальним об`ємом 3,17 м. куб.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , який рухався трактором МТЗ - 82.2 д. н. з. НОМЕР_1 з причепом 2ПТС- 4 д.н.з. НОМЕР_2 , у цей самий день та час поблизу кварталу 119 виділу 10 ДП «Коростишіський лісгосп АПК» зупинився та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та протиправно, керуючись корисливим мотивом, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу навантажив на причіп 2ПТС - 4 д.н.з. НОМЕР_2 , виявлену ним деревину, таким чином, таємно викрав свіжозрізані колоди дерев в кількості 3 шт., що відносяться до дров паливних І групи дуб червоний (1 дерево) та граб (2 дерева) загальним об`ємом 3,17 куб. м. вартістю 3737,47 грн.
Після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив, тим самим заподіяв ДП «Коростишівський лісгосп АПК» майнової шкоди на вказану суму.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого в умовах воєнного стану.
Вказана вище кваліфікація дій обвинуваченого, на думку суду, є правильною, а його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину доведеною.
01 вересня 2025 року у кримінальному провадженні із наданням представником потерпілого письмової згоди прокурору на укладення угоди, між прокурором Бердичівського окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Також, беручи до уваги те, що вчиненим ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням тяжких наслідків не заподіяно, а також враховуючи обставини, які значно пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, інвалідність 3 групи, вказаною угодою сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, а саме із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
При укладенні угоди представником потерпілого надана прокурору письмова згода на укладення угоди з обвинуваченим.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Дав згоду на застосування узгодженого покарання у разі затвердження угоди та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_4 підтримав правову позицію обвинуваченого і просив затвердити угоду про визнання винуватості на узгоджених умовах.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України. Просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні. Відповідно до вимог аб.5 ч.4 ст.469 КПК України, представник потерпілого надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України визначена вірно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином.
Суд приходить висновку, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови укладеної угод не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставиною, яка відповідно ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, на утримані неповнолітніх дітей не має, є особою з інвалідністю 3 групи, працює директором ППФГ «Лада», має постійне місце проживання, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті інкримінованого йому кримінального правопорушення та відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду.
На підставі ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Суд розділяє позицію сторін щодо того, що виправлення обвинуваченого можливе без фактичної ізоляції від суспільства з огляду на щире каяття, прагнення до самовдосконалення і виправлення та наведені вище дані про особу.
З врахуванням встановлених обставин кримінального провадження та особи винуватого, обставин, які значно пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відсутність претензій від потерпілого, суд вважає за належне затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст. 65 КК та базується на положеннях ст. 69 КК України, у виді штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 2389,98 грн. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна суд вирішує одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, відповідно до ст. 174 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_5 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 98 копійок.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі:
- трактор МТЗ - 82.2 д. н. з. НОМЕР_1 з причепом 2ПТС- 4 д.н.з. НОМЕР_3 , які перебувають у користуванні ОСОБА_5 ((((які перебувають на зберіганні на території ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, що в с- щі Ружин по вул. Незалежності, 29 Бердичівського району Житомирської області))))) - повернути законному володільцю ОСОБА_5 ;
- дрова породи дуб (1 дерево) діаметром 8-20 см. та граб (2 дерева) діаметром 6-12 см загальним об`ємом 3 м. куб., які перебувають на обліку та зберіганні на території ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, що в с- щі Ружин по вул. Незалежності, 29 Бердичівського району Житомирської області - повернути власнику ДП «Коростишівський лісгосп АПК».
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473,394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1 .