УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши матеріали кримінального провадження,внесене до ЄРДР 19.07.2019 року №007192 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР за № 007192 від 19.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засідання, прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження за № 007192 від 19.07.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, посилаючись на те що, Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. ОСОБА_3 намагався завдати ТОВ «Симпатик» майнову шкоду на загальну суму 451,33 грн без урахування ПДВ. Ураховуючи те, що вартість закінченого замаху на таємне викрадене ОСОБА_3 товару становить 451,33 грн без урахування ПДВ, тобто ця сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886 -ІХ та положень КК України настає відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту, 18.07.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебував в торговельній залі магазину «ЕКО-маркет», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Івана Огієна, 15А, де у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Симпатик».

Реалізовуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиць вказаного магазину таємно викрав чуже майно, що належить ТОВ «Симпатик», а саме: «Шоколад Міленум Преміум білий пористий» вагою 91 г. в кількості 2 штуки вартістю 16 гривень 07 копійок без урахування ПДВ кожна, «Чашка пластикова 6 шт.» вартістю 10 грн 57 коп. без урахування ПДВ, «Горілка Олімп Prime Superior 40%» об`ємом 0,7 літрів, вартістю 104 грн 33 коп. без урахування ПДВ, «Шашлик СвинВагВироб» вагою 2,018 кг., вартістю 159 грн. 72 коп. без урахування ПДВ, «Кальмар Туби с/м ваг» вагою 0,272 кг., вартістю 39 грн. 37 коп. без урахування ПДВ, «Кальмар Туби с/м ваг» вагою 0,316 кг., вартістю 46 грн. 15 коп, без урахування ПДВ, «Сир НовСівРафаел 45%» вагою 0,26 кг., вартістю 58 грн 69 коп без урахування ПДВ, поклавши до свого рюкзака. В подальшому, утримуючи майно при собі, направився до виходу з магазину «Еко-маркет».

Пройшовши касову зону ОСОБА_3 , за викрадений товар не розрахувався, та направився в сторону виходу з магазину, при цьому, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від їх волі, так як був зупинений працівниками охорони магазину «Еко-Маркет» з викраденим майном.

Усього, ОСОБА_3 , намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Симпатик» на загальну суму 451,33 грн без урахування ПДВ.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні під час судового розгляду не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінального правопорушення 18.07.2019 для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 1921 грн. 00 коп.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки майна на загальну суму 451,33 грн. без урахування ПДВ, тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, -

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 007192 від 19.07.2019 року в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Копію ухвали суду надіслати до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві для вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1