Дата документу 23.04.2025
Справа № 334/2265/25
Провадження № 1-кп/334/502/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2024 за №0001248

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, який має неповну вищу освіту, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, приватний підприємець у ФОП ОСОБА_3 , не є депутатом, нотаріусом, адвокатом, інвалідом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, -

за участі: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 (особисто), захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

13.06.2024 у вечірній час доби, у ОСОБА_3 , який володіє відповідними навичками роботи з електронно-обчислювальними машинами (комп`ютерами), обізнаний та маючий навички у сфері роботи з комп`ютерними програмними засобами, виник умисел на створення та розповсюдження шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого (поза волею та відома власника комп`ютера) втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) користувачів мережі Інтернет та подальшого отримання інформації з обмеженим доступом останніх.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на створення та розповсюдження шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів) користувачів мережі Інтернет та подальшого отримання інформації з обмеженим доступом, у вигляді особистих даних, таких як: логіни, паролі, банківські картки, гаманці та інші засоби захисту комп`ютерних програм та комп`ютерної інформації з подальшим надсиланням відповідної інформації до заздалегідь визначеного боту у месенджері «Telegram» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_3 , 13.06.2024 о 18 годині 48 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на розповсюдження шкідливого програмного засобу, з метою його протиправного використання іншими особами для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем та комп`ютерних мереж, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо допускаючи їх шкідливі наслідки, використовуючи власну комп`ютерну техніку з підключенням до мережі Інтернет, та облікового запису з ідентифікатором імені користувача зі значенням: « ОСОБА_6 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Telegram ID: НОМЕР_13)в месенджері «Telegram», в особистих повідомленнях з користувачем, що має ім`я « ОСОБА_7 » (Telegram ID: ), надіслав шкідливий програмний засіб класу «stealer» з назвою «Reserv3», результатом відпрацювання якого згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19-/108-24/12457-КТ від 15.08.2024, містить у собі виконуючий файл з назвою «Reserv3.exe», що визначається антивірусним програмним забезпеченням, іменоване як: «Win64:SpywareX-gen [Trj]», котре в більшості випадків може використовуватись для вимагання грошових коштів від користувачів комп`ютерною технікою, шляхом шифрування даних на накопичувачі інформації, блокування доступу до операційної системи та іншим несанкціонованими методами, що можуть вивести з ладу комп`ютерну техніку та перешкодити доступу до даних її користувача.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_3 було здійснено розповсюдження шкідливого програмного засобу класу «stealer», з назвою:«Reserv3.exe», який при умові безпосереднього запуску на електронно-обчислювальній машині (комп`ютері) жертви, дозволяє віддалено отримати дані користувача такі як: логіни, паролі, банківські картки, гаманці та інші засоби захисту комп`ютерних програм та комп`ютерної інформації з подальшим надсиланням вказаних даних зловмиснику.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361-1 КК України, а саме створення та розповсюдження шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 361-1 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.

Обвинувальний акт надійшов суду з угодою про визнання винуватості від 19.03.2025, укладеною між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001248 від 26.06.2024 за ч. 1 ст. 361-1 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №345 від 18.09.2002), з іншого боку.

Згідно з угодою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 361-1 КК України, а саме у створенні та розповсюдженні шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті в судовому провадженні.

Сторони погодили істотні для кримінального провадження обставини та погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 361-1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому засіданні підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене сторонами. Підтвердив добровільність укладення угоди з боку сторони захисту та той факт, що ним у повному обсязі роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення угоди

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого, думку прокурора і захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості від 19.03.2025 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити. Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання підозри та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства,примусу,погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,обвинувачений ОСОБА_3 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 361-1 КК України, як створення та розповсюдження шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, офіційно працевлаштований.

Зважаючи на те, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

У відповідності до п.7 ч. 4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого не складалася.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні не завдано.

Згідно із ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3 786,40 гривень

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370,373,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду від 19 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0001248 від 26.06.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001248 від 26.06.2024 за ч. 1 ст. 361-1 КК України, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №345 від 18.09.2002), з іншого боку - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3 786,40 грн (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 копійок).

Речові докази:

-системний блок персонального комп?ютера чорного кольору з написом VERSUM, мобільний телефон марки Galaxy A55 модель SM А556В серійний номер НОМЕР_1 з сім картами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити останньому за належністю;

-системний блок чорного кольору з материнською платою "В450-А Pro" без жорсткого диска, без правої бокової кришки, системний блок чорного кольору з номером на задній кришці RC350 ККР3873, ноутбук чорного кольору Lenovo, модель BS0-30, серійний номер СВ33240998 та зарядний пристрій для нього, мобільний телефон TANK2 Pro, IMEI 1: НОМЕР_6 ; IMEI 2: НОМЕР_7 , в якому находиться sim 1 карта: НОМЕР_8 , sim 2: НОМЕР_9 , пароль до пристрою 1488, мобільний телефон Samsung Galaxy A40, IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , без sim карти, мобільний телефон Honor модель AUM-L41, IM1: зі слоту для sim карти: НОМЕР_12 у вимкненому стані, без sim карти та з розбитим захисним склом, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які знаходяться на зберіганні в Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області,повернути ОСОБА_8 за належністю;

-оптичний носій інформації - ком пакт-диск DVD-R, ємністю 4,7Gb, на якому зазначено напис «11351-Т 0001248», оптичний диск DVD-R Verbatim (МАР634ВЕ121031725) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 не обиралися.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з положеннями статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1