Справа № 308/2376/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання у кримінальному провадженні №0000028 старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бар, Барського району, Вінницької області, зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянці України, неодруженій, військовослужбовецю ДПСУ, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_8 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що 05.05.2025 року відповідно до ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є створення злочинної організації, керівництво такою організацією та її структурними частинами; участь у злочинній організації; організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, злочинною організацією.

Цього ж дня, 05.05.2025 ОСОБА_4 затримано відповідно до п. 4 ч.1 ст. 208 КПК України.

07.05.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 03.07.2025 включно.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколами допитів свідків, протоколами проведення впізнання особи за фотознімками, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 , протоколом огляду ноутбуку ОСОБА_11 , протоколами НСРД та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушенях.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які належать до категорії особливо тяжких і за які йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі позбавлення волі на строк від 8 до 13 років, з конфіскацією майна.

Відподвідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є виняткова складність провадження, необхідность здійснення процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, зокрема: зняття грифів таємності за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; провести всі необхідні слідчі (розшукові) дії необхідні для встановлення всіх осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення; провести аналіз отриманої інформації та документів отриманих тимчасовим доступ до речей та документів, які у володінні ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл»; допитати свідків, які встановлені органом досудового розслідування та свідків, які на даний час органом досудового розслідування ще невстановлені; здійснити аналіз отриманих відповідей на запити до Державної прикордонної служби України; скласти остаточне письмове повідомлення про підозру з урахуванням всіх отриманих документів та матеріалів з яких буде знято гриф таємності; у разі необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії, які дадуть змогу органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини вчинення кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини що пом`якшують чи обтяжують їх подальше покарання; виконати вимоги ст. 291 КПК України та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а тому в сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 13 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 проживає в Ужгородському районі Закарпатської області, який розташовани неподалік державного кордону, а тому наявний ризик того, що без продовження запобіжного закоду у вигляді тримання під вартою останній зможе ухилятись від явки до органу досудового розслідування та суду.

Також слід зауважити, що ОСОБА_4 на разі підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного з організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон а тому останній усвідомлений в необхідних механізмах незакнного перетину державного кордону України і може вчинити такі дії з метою переховування від органу досдувого розслідуванн.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 з урахуванням відомих їй обставин кримінальних правопорушень та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_4 , діяла у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_4 з урахуванням відомих їй обставин та набутих протиправних навичок може продовжити дії щодо організації переправлення осіб через державний кордон України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваною ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у продовженні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Разом із тим, відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України, а тому на думку органу досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 , при обранні запобіжного заходу слід не визначати розмір застави.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Разом із тим, відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України, а тому на думку органу досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 , при обранні запобіжного заходу слід не визначати розмір застави.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Разом із тим, відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255 - 3 Кримінального кодексу України, а тому на думку органу досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 , при обранні запобіжного заходу слід не визначати розмір застави.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Взявши до уваги зазначені вище обставини, приходжу до висновку, про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник обвинуваченої адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора стосовно продовження строку тримання під вартою обвинуваченій просив відмовити в його задоволенні, заявив про можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченій на більш м`який.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала свого захисника.

Суд, заслухавши пояснення, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до підозрюваної даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали не зменшилися й виправдовують тримання під вартою.

При цьому, судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для розгляду провадження. Також суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

На підставі наведеного, суд переконаний у необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченої перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурора встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою та встановлена наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.

Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовження застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання під вартою, тому підстави для продовження строку тримання ОСОБА_4 , під вартою наявні та актуальні, а продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , має забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити, обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.05.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, терміном на 60 днів, а саме до 28.08.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1