ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2080/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002966 від 05.08.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 22 серпня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002966 від 05.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_5 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 05 серпня 2025 року, приблизно о 21 год. 25 хв., старший інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 перебуваючи у складі мобільної групи реагування на факти домашнього насильства «БЕРЕГ МГР-002» прибули на виклик за адресою: АДРЕСА_2 , де за попередньою інформацією було вчинено «Домашнє насильство».

Прибувши за вказаним викликом працівниками поліції виявлено заявницю ОСОБА_7 , яка повідомила, що її цивільний чоловік ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме словесно ображав, кидався в бійку, наносив удари руками в область обличчя.

Надалі, до вказаної квартири зайшов ОСОБА_5 , який почав себе агресивно поводити, словесно виганяв поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з помешкання, провокував конфліктну ситуацію та не реагуючи на вимоги співробітників поліції припинити протиправні дії, заважав виконанню покладених на них службових обов`язків.

Під час складання працівниками поліції адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_5 за фактом вчинення ним домашнього насильства останній схопився руками за автоматний ремінь старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та почав тягнути за нього, тому з метою припинення протиправних дій згідно зі ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію» стосовно ОСОБА_5 було прийнято рішення щодо застосування спеціального засобу, спорядженого речовиною сльозогінної та дратівливої дії.

У подальшому, співробітники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 вийшли на загальний коридор другого поверху вказаного будинку, щоб зменшити інтенсивність дії зазначеного спеціального засобу.

Надалі з квартири вийшов ОСОБА_5 та усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники поліції у форменному одязі із розпізнавальними знаками Національної поліції України та виконують свої службові повноваження, які діють законно та намагаються припинити правопорушення, пов`язане з вчиненням протиправних дій, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, ігноруючи законні вимоги поліцейських припинити протиправну поведінку, наблизився до старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та наніс один цілеспрямований удар правою рукою в область верхньої губи, спричинивши останньому легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи справа від рівня перехідної складки за переходом на червону кайму та садна на червоній каймі верхньої губи справа.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 345 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 05 серпня 2025 року, приблизно о 21 год. 25 хв., прибула поліція. Надалі, він почав словесно виганяв поліцейських з помешкання, провокував конфліктну ситуацію. Під час складання працівниками поліції адміністративних матеріалів стосовно нього за фактом вчинення ним домашнього насильства схопився руками за автоматний ремінь старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та почав тягнути за нього, тому було прийнято рішення щодо застосування спеціального засобу, спорядженого речовиною сльозогінної та дратівливої дії. У подальшому, співробітники поліції вийшли на загальний коридор другого поверху вказаного будинку, щоб зменшити інтенсивність дії зазначеного спеціального засобу, та з квартири вийшов і він й усвідомлюючи, що перед ним перебувають працівники поліції у форменному одязі із розпізнавальними знаками Національної поліції України та виконують свої службові повноваження, які діють законно та намагаються припинити правопорушення, пов`язане з вчиненням протиправних дій, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, ігноруючи законні вимоги поліцейських припинити протиправну поведінку, наблизився до старшого інспектора ОСОБА_4 та наніс один цілеспрямований удар правою рукою в область верхньої губи, спричинивши останньому легке тілесне ушкодження. Про вчинене щиро шкодує та просив вибачення у потерпілого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого та матеріалами щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як вчинення умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку та вперше притягується до кримінальної відповідальності, з неповною середньою освітою, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце проживання та сім`ю, на утриманні двох дітей, одна з яких малолітня тощо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Щире каяття було встановлено й органом досудового розслідування, що знайшло відображення в обвинувальному акті.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цього кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , який є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, конкретні обставини вчинення ним цього кримінального правопорушення, наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, вважає позицію сторони обвинувачення щодо необхідності застосування положень ст. 75 КК України правильною щодо його звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 серпня 2025 року, що завершує свою дію 05 жовтня 2025 року.

Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався та обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби залишити без зміни до визначеного строку в ухвалі слідчого судді, тобто до 05 жовтня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, з 06 серпня 2025 року до 07 серпня 2025 року включно.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 серпня 2025 року, що завершує свою дію 05 жовтня 2025 року.

Під час судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому не обирався та обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби залишити без зміни до визначеного строку в ухвалі слідчого судді, тобто до 05 жовтня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання під вартою, з 06 серпня 2025 року до 07 серпня 2025 року включно.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: флешнакопичувачі із відеозаписами зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1