Номер провадження: 11-сс/813/1554/25
Справа № 946/5729/25 1-кс/946/1533/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 25.07.2025, якою в межах к/п № 0001044 від 23.07.2025 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, має на утримання неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ч. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.09.2025 включно, без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 20.09.2025 включно, без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Керуючись приписами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вирішив не застосовувати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не погодилася із оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та незаконною з огляду на те, що:

- обставини, які викладені в підозрі, не узгоджуються з матеріалами, наданими слідчим до клопотання, адже потерпілий зазначає, що наніс удар в область живота підозрюваному, однак за результатами огляду експертом не виявлено ушкоджень на животі підозрюваного, а відповідно до протоколу допиту потерпілого сокира належала саме йому та була виявлена та вилучена на ділянці, яка належить потерпілому;

- ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не підтверджені, оскільки підозрюваний не вчиняв спроб переховуватися, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітнього сина та повнолітню доньку, яка хворіє, а можливість впливу на свідків та потерпілого можна попередити іншим запобіжним заходом.

За таких обставин захисник ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, водночас прокурор ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги. Підозрюваний ОСОБА_8 до участі в судовому засіданні по відеоконференції з ДУ «ІСІ» не приєднався з технічних причин, при цьому захисник не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

За обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ч. 15 ч. 1 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Відповідно до пред`явленої підозри, 23.07.2025 приблизно о 01:30 год на території гаражу ПП «Родник» за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт із ОСОБА_10 , під час спільного розпивання спиртного. В ході конфлікту у ОСОБА_8 виник умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 шляхом нанесення ударів в життєво важливі органи останнього сокирою. Для цього ОСОБА_8 , перебуваючи вже за межами вказаної території, куди його виштовхав ОСОБА_11 , який втрутився в їх словесний конфлікт та припинив його, біля воріт території, з боку АДРЕСА_3 для реалізації умислу злочинного умислу, направленого на заподіяння смерті ОСОБА_10 , взяв сокиру, з метою вбивства ОСОБА_10 .

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , розуміючи та передбачаючи протиправність та суспільну небезпечність наслідків в результаті своїх дій, повернувшись у двір з вищевказаною сокирою, ОСОБА_8 наніс не менше трьох ударів в область життєво важливих органів ОСОБА_10 , а саме в область голови та черевної порожнини, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: відритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому кісток черепу, пневмоцефалії, рублених ран голови, рубленої рани лівої здухвинної ділянки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, проте не довів свій умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_10 до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий почав чинити опір та на шум, вибіг ОСОБА_11 , який у той час перебував неподалік та виштовхав ОСОБА_8 разом з сокирою за ворота та викликав швидку медичну допомогу, яка надала необхідну допомогу ОСОБА_10 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується: - протоколом огляду місця події, - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , - протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , речовими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження триває, здійснюються відповідні слідчі (процесуальні) дії задля збирання відповідних доказів, на підставі оцінки яких можливо буде дійти висновку стосовно наявності або відсутності в діях підозрюваного ознак складу інкримінованого йому злочину.

Отже, на даній стадії розслідування сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів достатньо для формування переконання про наявність в діях ОСОБА_8 ознак складу інкримінованого йому злочину, тобто на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра. Доводи апеляційної скарги щодо неузгодженості обставин підозри спростовуються доказами, наявними в матеріалах провадження, оцінка яким буде надана на стадії судового розгляду кримінального провадження. При цьому, апеляційний суд зауважує, що діюче процесуальне законодавство надає право підозрюваному/його захиснику оскаржити повідомлення про підозру у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд у контексті доводів захисника про необґрунтованість підозри зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Що стосується ризиків у зазначеному кримінальному провадженні, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За обставинами даної справи ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину відповідно до класифікації ст. 12 КК України.

Колегія суддів зауважує, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями), зокрема і суворістю передбаченого покарання, та обставинами вчинення інкримінованого злочину.

На теперішній час досудове розслідування даного кримінального провадження триває, здійснюються відповідні слідчі (процесуальні) дії задля збирання відповідних доказів, в тому числі допит свідків, проведення експертиз, а тому, враховуючи загрозу суворості покарання, особливість інкримінованого злочину, обставини його вчинення, особу підозрюваного, стосовно якого в іншому кримінальному провадженні розглядається обвинувальний акт, існують підстави для констатації наявності ризиків: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведених вище обставин на даній стадії розслідування кримінального провадження підстави для обрання іншого запобіжного заходу не встановлені, однак, апеляційний суд зауважує, що в ході досудового розслідування сторона захисту має право заявити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 25.07.2025, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ч. 15 ч. 1 ст. 115 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4