В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000480, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.01.2025 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 19.02.2025 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік,

- 12.08.2025 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до остаточного покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка періодично вживає особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, 23.05.2025 приблизно о 17 годині 30 хвилині, а саме, до часу фактичного виявлення працівниками поліції, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах у невстановленому досудовим розслідування місці, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,291 г у виді кристалоподібної речовини світлого кольору, яка знаходилась у прозорій пластиковій колбі, та почав його незаконно зберігати при собі без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_4 помістив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, до правої кишені штанів, в які був одягнений, та направився за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, вчинивши тим самим незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Так, 23.05.2025 приблизно о 18 годині 00 хвилині, за адресою: м. Київ, бул. Дарницький, буд. 8, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що незаконно зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

В подальшому, 23.05.2025 в період часу з 18 години 27 хвилини до 18 години 32 хвилини, за адресою: бул. Дарницький, буд. 8, співробітниками поліції, було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого з правої кишені штанів, в які останній був одягнений,було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у вигляді кристалоподібної речовини світлого кольору, яка знаходилась у прозорій пластиковій колбі, яку він умисно незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту протягом 1 року після засудження за ст. 309 КК України.

Згідно висновку експерта надана на дослідженняречовина, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Загальна маса PVP у речовині становить 0,291 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Список № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив, що до 2025 року він судимий не був, проте через смерть мами почав вживати наркотики, іноді «сіль». Зазначив, що 23 травня 2025 року після 17 години, неподалік Дарницького бульвару він знайшов пластикову колбу з PVP, та залишив собі для власного вжитку, поклавши у кишеню штанів. Через хвилин 20 його було зупинено працівниками поліції, які у подальшому вилучили PVP.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, запевнив суд, що він зробив для себе належні висновки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; відсутність завданої шкоди; дані про його особу, а саме: має постійне місце проживання в м. Києві, спосіб життя, той факт, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; пом`якшуючу обставину; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, готовий понести покарання відповідно до законодавства України).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, обвинувальний акт не містить.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України, а також ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 реальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі у мінімальних межах.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

У постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 740/5424/15-к, від 05 лютого 2019 року у справі № 753/24474/15-к сформульовано правову позицію про те, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, за яким ОСОБА_4 засуджується цим вироком, було вичинено 23 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій зазначеної статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Ураховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку від 12 серпня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва, яким його визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України та на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попередніми вироками Шевченківського та Дніпровського районних судів м. Києва до остаточного покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі - остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень.

Призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є молодою людиною, всі враховані судом вироки були ухвалені протягом 2025 року та до 2025 року обвинувачений судимий не був.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 70, 72 КК України, суд зараховує ОСОБА_4 час перебування під вартою - 23 травня 2025 року в ІТТ ГУНП в м. Києві за цим кримінальним провадженням, а строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід обчислювати з 11 серпня 2025 року, згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/32503-НЗПРАП від 28.05.2025 в розмірі 3565 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять), 60 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до вимог частин 1, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 серпня 2025 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 11 серпня 2025 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 70, 72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_4 , час перебування під вартою в ІТТ ГУНП в м. Києві за цим кримінальним провадженням - 23 травня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3565 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять), 60 коп.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази: полімерну ємність та кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,291 г (квитанція № 024276) - знищити

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1