Провадження № 1-кс/686/6377/25
УХВАЛА

24 червня 2025 року м.Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні № 0000745 від 18.03.2025,-

ВСТАНОВИЛА:

23.06.2025 до Хмельницького міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні № 0000745 від 18.03.2025.

Скаржник просить: скасувати постанову слідчого від 27.05.2025 про відмову у визнанні потерпілим, визнати його потерпілим та зобов`язати проводити слідство за місцем знаходження потерпілої особи.

Пп. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження до слідчого судді рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Таким чином, скарга ОСОБА_2 в частині оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим подана відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, тому провадження по ній у цій частині може бути відкрито та призначено до розгляду.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Отже, частиною першою ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Водночас вимог щодо зобов`язання проводити слідство за місцем знаходження потерпілої особи, відповідно до положень частин 1, 2 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування не є предметом оскарження до слідчого судді.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у частині вимог про зобов`язання слідчого проводити слідство за місцем знаходження потерпілої особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Відкрити провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000745 від 18.03.2025, яку призначити до розгляду в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (м.Хмельницький, вул.Пилипчука, 1, каб. 12) об 11 год. 10 хв. 26.06.2025.

Про розгляд вказаної скарги повідомити ОСОБА_2 та слідчого.

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 у частині вимог про зобов`язання слідчого проводити слідство за місцем знаходження потерпілої особи.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена протягом п`яти днів до Хмельницького апеляційного суду.

Слідча суддя