Справа № 467/790/25
Пролвадження № 1-в/467/201/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року та вироку Кіровського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кіровограді, громадянина України, зареєстрований по АДРЕСА_1 , засудженого:

вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2024 року, із урахуванням змін, внесених ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням положень ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

в с т а н о в и в :

В.о. начальника ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року та вироку Кіровського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 з 14.12.2023 року відбуває в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Раніше був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України та вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 17.12.2017 року таємно викрав майно, вартістю 195,00 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_4 07.08.2015 року таємно викрав майно, вартістю 1629,35 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, п. 13 ст. 537 КПК України, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, в.о. начальника ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» просить привести зазначені вироки у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні прокурор просив подання задовольнити частково, звільнивши засудженого від покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року. В іншій частині у задоволенні подання просив відмовити. оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року є більшою 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Засуджений та представник установи виконання покарання в судове засідання не з`явились, від засудженого надійшла заява, у якій він просив розглядати клопотання за його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)»відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений:

вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України, йому призначено покарання:

за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду міста Кіровограда від 31 жовтня 2016 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки і один місяць.

вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2024 року, із урахуванням змін, внесених ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та йому призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, ОСОБА_4 за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту ухвалення вироку, а саме з 10 травня 2024 року.

На підставі ч.2 ст.404 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбування покарання, призначеного за даним вироком, враховано частково відбутий ОСОБА_4 строк, призначений за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року, починаючи з 10 листопада 2023 року по 09 травня 2024 року (включно).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2015 року був встановлений у розмірі 1218,00 грн.

В мотивувальній частині вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року встановлено, що ОСОБА_4 07.08.2015 року таємно викрав майно, вартістю 1629,35 грн, що є більшим за 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. Таким чином, як станом на день розгляду подання, так і на момент вчинення зазначене правопорушення кваліфікується як кримінальне правопорушення.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2017 року був встановлений у розмірі 1600,00 грн.

В мотивувальній частині вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 17.12.2017 року таємно викрав майно, вартістю 195,00 грн., що в кожному не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, станом на день розгляду подання, зазначене правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2023 року був встановлений у розмірі 2684,00 грн.

В мотивувальній частині вироку Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 02.10.2023 року заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, тобто шахрайства, вартістю 4317,60 грн, що є більшим за 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. Таким чином, станом як на день розгляду подання, так і на момент вчинення зазначене правопорушення кваліфікується як кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи часткову декриміналізацію діянь, вчинених засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Підстав для звільнення ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України не встановлено.

Водночас, вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року ОСОБА_4 було звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Таким чином, іспитовий строк, визначений ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року сплинув 31.10.2018 року. Зважаючи, що суд звільняє ОСОБА_4 від покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, яке було вчинене в період іспитового строку, ОСОБА_4 має бути визнаний таким, що відбув покарання за вироком від 31.10.2016 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» задовольнити частково.

ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, призначеного йому вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.11.2018 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 вважати таким, що відбув покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки у зв`язку із закінченням іспитового строку.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2024 року, із урахуванням змін, внесених ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24.09.2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1