Справа №333/2888/25
Провадження №1-кс/333/1202/25
У Х В А Л А

16 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі про зобов`язання визнати його потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі про зобов`язання визнати його потерпілим. ОСОБА_3 зазначив, що в ТУ ДБР знаходяться декілька кримінальних проваджень. Він подавав заяви як потерпілий, оскільки йому спричинена матеріальна та моральна шкода. Слідчий визначив його статус як свідка, з чим він не згодний оскільки він вважає себе потерпілим. Просить зобов`язати слідчого надати йому статус потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , який перебуває ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор», не виявив бажання приймати участь.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі не направили до суду свого представника, в письмовій заяві слідчий проти скарги заперечив.

Дослідивши письмові матеріали, приходжу до висновку, що скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Дослідивши письмові матеріали, заслухавши ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

ОСОБА_3 не зазначає по якому провадженню, коли він звертався із заявою про визнання його потерпілим, чи прийнято слідчим рішення по цій заяві. Скарга ОСОБА_3 є формальною, неконкретною.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Оскільки ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно. Зобов`язання слідчого вчинити певні дії не відноситься до компетенції слідчого судді.

Будь-яких інших порушень виконання статті 220 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Керуючись статтями 2, 110, 220, 303, 307, 309 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі про зобов`язання визнати його потерпілим залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1