Справа №761/6133/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження запобіжних заходів та покладених обов`язків

(повний текст)

11 червня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ОСОБА_7

ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ОСОБА_11 ОСОБА_12

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 14 п. п. 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 309 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001553 від 20.09.2023

клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів та покладених обов`язків, -

ВСТАНОВИВ:

Виходячи із змісту обвинувального акта, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що вчинили пропозицію, обіцянку надати та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду, та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинив організацію готування до вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині у зв`язку з виконанням цією особою громадського обов`язку, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Під час судового засідання прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 строком на 60 днів без визначення розміру застави, а також продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_10 .

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, а ОСОБА_9 - у вчиненні особливо тяжкого.

На думку прокурора наявні ризики, передбачені пп. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні свої клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачені та їх захисники проти задоволення клопотань заперечували.

Захисник ОСОБА_8 зазначив, що жодного мільйона доларів США не було отримано, а йшлося лише про передачу 5000 доларів США. Таким чином, на його думку, наявність ризиків не підтверджується, а повідомлення про підозру є необґрунтованим. Доказів винуватості обвинувачених суду не надано, тому підстави для продовження запобіжного заходу відсутні.

Захисник ОСОБА_7 вказала, що зазначені ризики є необґрунтованими, а викладене в обвинувальному акті - лише припущення. У всіх обвинувачених були проведені обшуки, жодних грошових коштів вилучено не було. Обвинувачені не мають змоги впливати на свідків чи на потерпілого. Також у них відсутня можливість виїзду за кордон. У разі здачі паспортів виїзд за межі країни буде неможливим.

Розмір застави, визначений попередньою ухвалою, є непомірним для обвинувачених. Повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки жоден мільйон доларів США обвинуваченими нікому не передавався. Вони не були обізнані про наявність цієї суми, а сторона обвинувачення не довела протилежного.

З огляду на вказане, захисник просила застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або ж зменшити розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 , який захищає обвинуваченого ОСОБА_9 , вказав, що у справі мала місце провокація. Ініціатором зустрічі був сам потерпілий. Обвинувачений не висловлював згоди на передачу одного мільйона доларів США - відповідної інформації також немає в матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій. Більше того, у справі відсутні дані щодо того, кому саме та за що передавались 5000 доларів США.

Кримінальне провадження за статтею 115 Кримінального процесуального кодексу України, на думку захисту, є сфабрикованим. Обвинувачений ОСОБА_9 не мав наміру вчиняти вбивство, а потерпілий ОСОБА_13 є особою з очевидною зацікавленістю у справі. ОСОБА_9 не створював жодних умов для ухилення від виконання процесуальних обов`язків, не впливав на інших осіб і не має змоги перешкоджати судовому розгляду.

ОСОБА_9 потребує лікування, оскільки має захворювання, які неможливо вилікувати або якісно обстежити в умовах слідчого ізолятора. Стан його здоров`я постійно погіршується.

Розмір застави, визначений попередньою ухвалою про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є непосильним для обвинуваченого. ОСОБА_9 не працевлаштований, має на утриманні малолітніх дітей і непрацездатну матір.

Враховуючи зазначене, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого (прокурора) або ж застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або ж зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_14 зазначив, що визначений для нього розмір застави є непомірним. Він перебуває під вартою вже 13 місяців. Не має наміру переховуватись від суду або впливати на свідків, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_11 вказав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є необґрунтованими, а його вина нічим не доведена. Має добру репутацію як підприємця, не збирається переховуватись, займається волонтерською діяльністю. Має сім`ю - неповнолітню доньку та непрацездатних батьків. Не має можливості впливати на будь-кого. Під час обшуку у нього нічого не було знайдено або вилучено. Не знає свідка, а тому не може на нього впливати. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання або змінити запобіжний захід на домашній арешт чи зменшити розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала позицію захисників, зазначила, що сумлінно виконує всі покладені на неї обов`язки, та просила дозволити їй пересування територією України.

Обвинувачений ОСОБА_9 також підтримав позицію захисників. Зазначив, що кримінальне провадження є сфабрикованим, а потерпілий ОСОБА_13 спровокував його з метою усунути ОСОБА_9 через наявний борг. Просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з огляду на проблеми зі здоров`ям. Зокрема, просив призначити домашній арешт або зменшити розмір застави

Заслухавши прокурора, захисників, обвинувачених, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні в яких обвинувачують ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Ухвалою Шевченківського районного суду обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 червня 2025 року включно.

Обвинувачена ОСОБА_10 сплатила визначений ухвалою розмір застави, отже вона вважається такою, що до неї застосований запобіжний захід у виді застави та покладені обов`язки, про продовження яких клопоче прокурор.

Дослідивши обставини кримінального провадження, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні інкримінованого їм тяжкого злочину, а ОСОБА_9 , - особливо тяжкого, за вчинення якого законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Будучи обізнаним з покаранням, що їм загрожує за вчинення інкримінованого злочину, якщо їх вина буде доведена, для уникнення покарання вони можуть переховуватися від суду.

Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не є визначальним фактором, однак вважається вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від суду. Суворість покарання, яке загрожує особі, є релевантним чинником при оцінці ризику втечі. Її можна вважати таким, що підвищує ймовірність того, що обвинувачений намагатиметься уникнути суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні) підтверджується наступними обставинами: ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що під час вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України, діяли спільно в інтересах та на замовлення не встановлених на цей час осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження), з якими вони, перебуваючи без запобіжного заходу, зможуть вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, чинити тиск шляхом підкупу.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), обґрунтовується тим, що злочинна діяльність, у вчиненні якої обвинувачуються обвинувачені, була спрямована на надання неправомірної вигоди службовій особі правоохоронного органу за вчинення останньою в його інтересах дій з використанням службового становища. В зв`язку з цим існує ризик того, що вони можуть здійснити спробу надати неправомірну вигоду іншим службовим особам правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , не перебуваючи під вартою, а ОСОБА_10 - без виконання обов`язків, зможуть перешкоджати прибуттю свідка або експерта до суду, органів досудового розслідування, примушувати їх до відмови від давання показань чи висновку, а також до давання завідомо неправдивих показань чи висновку шляхом погрози вбивством, насильством, знищенням майна цих осіб чи їхніх близьких родичів або розголошення відомостей, що їх ганьблять, або вчинити підкуп свідка чи експерта з тією самою метою, а також погрожувати вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання чи висновок, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи .

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Так, судом з`ясовано, що всім обвинуваченим визначений розмір застави. Обвинувачена ОСОБА_10 внесла відповідну суму. Суду не надано будь-яких доказів того, що суми застави, які визначені для інших обвинувачених є непомірними для них.

Враховуючи наявні ризики та те, що строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_10 спливає 15.06.2025 р., суд вважає що строк дії обов`язків необхідно продовжити задля запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Вирішуючи питання щодо можливості лікування обвинуваченого ОСОБА_9 в умовах Київського слідчого ізолятора, суд зазначає, що якщо обвинувачений потребує додаткового обстеження та лікування у лікувальних закладах, то такі дії здійснюються відповідно до «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції та Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 (в ред. від 27.06.2023) та це не може бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Таким чином, аргументи щодо неможливості перебування обвинуваченого під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я є надуманими.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суду не надано достатніх доказів того, що ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва, якою обвинуваченим було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, зникли. Будь-які дані у суду щодо цього також відсутні.

Виходячи із зазначеного, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розмір застав, обраних у якості альтернативних запобіжних заходів для обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року - залишити без змін.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою,

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду,

- утриматися від спілкування у позапроцесуальний спосіб зі свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну за їх наявності.

Строк дії ухвали до 14 липня 2025 р. включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченими, що тримаються під вартою - з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 16 червня 2025 р. о 17.50

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3