І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2025 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, утриманців не маючого, не депутата, не інваліда, не адвоката, не нотаріуса, студента 2-го курсу НУ «Львівська політехніка», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
де сторонами кримінального провадження є:
зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,
учасник провадження потерпіла особа ОСОБА_7 (подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розгляду справи згідно ч. 3 ст. 349 КПК України),
за участю прокурора, обвинуваченого та захисника,
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, мети, способу вчинення злочину та додатково пояснив, що глибоко шкодує за вчинене, а крадіжку здійснив легковажно розраховуючи, що його не викриють та тому що використовуючи велосипед хотів швидше попасти додому до початку комендантської години. Шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, стверджуючи, що він зробила для себе належні висновки та відшкодував заподіяну шкоду.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, не одружений та є студентом 2 курсу вищого навчального закладу.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, а саме позбавлення волі на мінімальний термін 5 років із застосуванням ст.75 КК України та встановлення іспитового строку 1 рік із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому слід продовжити до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова 14 травня 2025 року продовжити до набрання вироком законної сили.
-Оптичний носій інформації компакт диск «DVD-R Verbatim» залишити в матеріалах кримінального провадження;
-Велосипед «Avanti», сірого кольору який переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_9