Провадження №1-кс/522/3507/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження № 0000744 від 26.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про накладення арешту на майно на майно вилучене а саме: ключі від автомобіля, легкового автомобіля в кузові седан, синього кольору Nissan Teana, д.н.з НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрації технічного засобу № НОМЕР_2 .

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

В провадженні СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000744 від 26.05.2025, розпочате за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що 26.05.2025 до чергової частини Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від органів охорони здоров`я, про те що 26.05.2025 року близько 19:32 год. за адресою: м. Одеса, вул. Ніни Строкатої, 42 невідома особа чоловічої статі, грубо порушуючи громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, за допомогою зброї, тобто предмета спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, здійснила постріл в тулуб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення м`яких тканин правої половини грудної клітини, не проникаюче.

В ході проведення слідчо-розшукових заходів було встановлено, що особа яка причетна до скоєння кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 27.05.2025 від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видала наступні речові докази:

- Ключі від автомобіля, легкового автомобіля в кузові седан, синього кольору Nissan Teana, д.н.з НОМЕР_1 .

- Свідоцтво про реєстрації технічного засобу № НОМЕР_2 .

Враховуючи, що на вилучених під час проведення огляду місці події речах, зберігалися сліди кримінального правопорушення, з метою подальшого експертного дослідження, а також з метою виключення можливості пошкодження, втрати та зникнення речових доказів в подальшому вважаю за необхідне накласти на нього арешт.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно в подальшому може бути використано як докази, слідчий просить накласти на нього арешт.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти накладення арешту, вважали недоцільним накладення арешту на зазначені речі.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правові підстави відмови в арешті майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, в провадженні СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000744 від 26.05.2025, розпочате за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, встановлено, що 26.05.2025 до чергової частини Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від органів охорони здоров`я, про те що 26.05.2025 року близько 19:32 год. за адресою: м. Одеса, вул. Ніни Строкатої, 42 невідома особа чоловічої статі, грубо порушуючи громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, за допомогою зброї, тобто предмета спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, здійснила постріл в тулуб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення м`яких тканин правої половини грудної клітини, не проникаюче.

В ході проведення слідчо-розшукових заходів було встановлено, що особа яка причетна до скоєння кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

27.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як встановлено в судовому засіданні легковий автомобіль, в кузові синього кольору, седан, Nissan Teana, з д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , яка не є підозрюваною за кримінальним провадженням. Також зазначений автомобіль не є знаряддям злочину, а отже правових підстав для арешту ключів від зазначеного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію технічного засобу № НОМЕР_2 , не вбачається, а тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000744 від 26.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: