Справа № 148/1162/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Суворовське, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця, солдата призначеного на посаду номера обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.02.2025, за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71, 72 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 25 днів, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді номера обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилеріиського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , біля 16:00 год. 17.04.2025 на подвір`ї домогосподарства, що розташоване, за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин вчинив сварку з колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , яка супроводжувалась словесними образами та нецензурною лайкою, під час якої ОСОБА_3 діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, взявши неподалік від житлового будинку цеглу, кинув нею в ОСОБА_4 , при цьому влучивши їй в область спини, внаслідок чого остання впала на землю.

Після чого, ОСОБА_3 не припиняючи своєї протиправної поведінки, спрямованої на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 , яка знаходилася у лежачому положенні на землі близько п`яти ударів кулаком лівої руки в область правої руки, лівої та правої ноги, голови та грудної клітки, а також близько двох ударів стопою правої ноги в область спини.

Своїми умисними діями солдат ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 ушкодження у вигляді: синців в ділянці верхньої кінцівки справа, в ділянці нижніх кінцівок зліва та справа; забою та набряку м`яких тканин в ділянці голови, в грудній та поперековій ділянці хребта, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 17.04.2025 біля 23:00 год. в приміщенні коридору житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вчинив сварку з малознайомим ОСОБА_5 , яка супроводжувалась словесними образами та нецензурною лайкою, під час якої ОСОБА_3 умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 , який сидів на табуретці в коридорі близько п`яти ударів кулаком правої руки в область обличчя та голови.

Після чого, ОСОБА_3 не припиняючи своєї протиправної поведінки, спрямованої на умисне спричинення тілесних ушкоджень, завдав стопою правої ноги одного удару у вхідні двері будинку, при цьому завдавши ними удару ОСОБА_5 в область голови.

Своїми умисними діями солдат ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 ушкодження у вигляді: синця в ділянці лівого ока; крововилива під кон`юнктиву лівого очного яблука; саден в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, потерпілі, обвинувачений та його захисник проти такого порядку розгляду обвинувального акту не заперечують, при цьому ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у зв`язку з чим просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджуються судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків обвинувачений беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як: умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків; особу винного, який є військовослужбовцем; згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 354 від 19.12.2024, солдата ОСОБА_3 , номера обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 Сил територіальної оборони Збройних Сил України; відповідно до характеристики Тульчинської міської ради № 21 від 23.04.2025, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, появляється в громадських місцях в п`яному вигляді; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, до лікаря-нарколога ОСОБА_3 звертався в 2011 році та був взятий на облік, з діагнозом: розлад психіки та поведінки, внаслідок вживання алкоголю, Синдром залежності ІІ ступеня, з того часу хворий за амбулаторною наркологічною допомогою не звертався; у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» під диспансерним спостереженням не перебуває, за медичною допомогою не звертався; раніше судимий, востаннє вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.02.2025, за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71, 72 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 25 днів; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 347 від 02.05.2025, у ОСОБА_3 виявлені психічні розлади у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності (F10.2), потребує лікування на загальних підставах.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючою покарання обставиною судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт строком у 200 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт строком у 200 годин.

Зважаючи на те, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.02.2025, ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 125 ч. 1 ст. 71, 72 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 25 днів, суд, призначаючи остаточне покарання, застосовує правила, передбачені ст. 71, 72 КК України, та до призначеного покарання за вказаним вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, у виді обмеження волі на строк 2 роки 25 днів.

За положеннями пункту 4 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, а тому 200 годин громадських робіт у перерахунку відповідатимуть 25 дням обмеження волі.

Вирішуючи питання про запобіжний захід, суд вважає, що підстав для його обрання не має.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 70-72, ч. 1 ст. 125 КК України, ст. 366-368, 370, 371, 374, 376, 381-382 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;

- за ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання, повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.02.2025 і за сукупністю вироків, із співвідношенням, встановленого п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць та 20 (двадцять) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання на виконання цього вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: