Справа № 751/4246/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/684/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Вірменія, на строк до 15 вересня 2025 року, без визначення розміру застави. Місцевий суд вказав на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, враховуючи складність справи та стадію кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, на даний час є недоцільним.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою й визначити йому більш м`який запобіжний захід у вигляді застави. В обґрунтування скарги послалась на відсутність ризиків, які існували на момент обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України, не підтверджені матеріалами кримінального провадження. Також суд не надав належної оцінки клопотанню обвинуваченого про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою визначити йому більш м`який запобіжний захід у вигляді застави. В обґрунтування скарги посилається на те, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України, не підтверджені матеріалами кримінального провадження. Також суд не надав належної оцінки клопотанню ОСОБА_8 про застосування відносно нього альтернативного запобіжного заходу, зокрема, у вигляді застави.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, на розгляді Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16.12.2020 за №0006120, по обвинуваченню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.05.2023 обвинуваченого ОСОБА_8 було оголошено у міжнародний розшук та щодо останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

12.03.2025 на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова з Міністерства юстиції України надійшов лист щодо видачі з ФРН ОСОБА_8 , у якому повідомлено, що процедуру екстрадиції ОСОБА_8 заплановано здійснити 24.03.2025 в аеропорту м. Мюнхена. Також повідомляють, що рішення про видачу ОСОБА_8 до України прийнято компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина з урахуванням наданих Міністерством юстиції України відповідних гарантій, у тому числі, що у разі видачі в Україну ОСОБА_8 буде утримуватись під вартою в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

На підставі ухвали судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.03.2025, було відновлено судове провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 та призначено підготовче судове засідання.

25.03.2025 до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, з подальшим його утриманням в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.03.2025 до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», який у подальшому продовжувався.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , місцевий суд, ураховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; особу обвинуваченого, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та офіційного джерела прибутку, а також той факт, що ОСОБА_8 переховувався від суду, перебував у міжнародному розшуку; зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання сторони захисту в апеляційних скаргах на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі, й застави - як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, згідно з п.3 ч.4 даної статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

На переконання колегії суддів, місцевий суд, згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.182, ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України, зважаючи на дискреційні повноваження суду щодо визначення розміру застави, при продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , обґрунтовано не визначив розмір застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4