УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000321 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000321 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, проведення експертних досліджень, просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно вилучене в ході обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду клопотання сповіщались належним чином, від прокурора групи прокурорів ОСОБА_4 до канцелярії суду надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, та зважаючи на стислі строки розгляду клопотання, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 10.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000321 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України групою осіб за грошову винагороду.

Процесуальне керівництво та нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

У ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке 22.08.2024 внесено до ЄРДР за №0000996 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, організував незаконне переправлення громадян через державний кордон України. Він залучив до злочинної діяльності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також інших осіб, які спільно здійснювали підшукання чоловіків призовного віку та їх переправлення за межі держави на підставі підроблених документів, попри тимчасове обмеження їхнього права на виїзд відповідно до законів України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з дією воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року.

У зв`язку з отриманням під час досудового розслідування у провадженні №0000996 відомостей про причетність інших, поки не встановлених осіб до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за відсутності достатніх доказів для повідомлення їм про підозру, та з огляду на необхідність завершення розслідування щодо ОСОБА_6 , матеріали стосовно невстановлених осіб були виділені в окреме кримінальне провадження, відомості про яке 10.03.2025 внесено до ЄРДР за №000321.

У межах цього провадження встановлено, що одним із осіб, які скористалися зазначеною злочинною «схемою», є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, паспорт громадянина України ТТ002903 від 10.06.2010, РНОКПП НОМЕР_1 , номер мобільного телефону НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, встановлено, що 06.10.2023 вказана особа на підставі підроблених документів перетнула державний кордон України через пункт пропуску «Рені» (молдовська ділянка кордону) на автомобілі «BMW», державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_9

11 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2025 у справі №947/25247/25, провадження №1-кс/947/10206/25, старшим слідчим слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході зазначеного обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , зі встановленими SIM-картами з абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 . Телефон упаковано до сейф-пакета НПУ №ICR 0159609;

Вказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучений мобільний телефон може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням дій щодо незаконного перетину державного кордону) в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Слідчий суддя не виключає факту того, що вказаний телефон використовувався при спілкуванні з особами, які перевіряються на причетність щодо вчинення злочинів у даному провадженні, зокрема через нього відбувався обмін повідомленнями за допомогою месенджерів, вони можуть містити електронні файли та електронне листування, що стосується обставин вчинення злочину, відтак, дослідження їх вмісту потрібно здійснювати із залученням спеціаліста, експерта, в умовах лабораторії, зокрема з метою відновлення видалених файлів.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилученого телефону, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вилучені речі надасть змогу органу досудового розслідування належним чином дослідити їх, провести необхідні експертні дослідження з метою підтвердження або спростування причетності до вчинення кримінальних правопорушень конкретних осіб, зокрема ОСОБА_5 .

За таких обставин, підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є достатність підстав вважати, що вилучене майно може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження, а тому воно необхідне органу досудового розслідування для його детального дослідження та встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

В свою чергу метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів.

Що стосується завдання арешту майна, то слідчий суддя враховує, що у сторони обвинувачення наявна процесуальна необхідність у забезпеченні дослідження інформації, яка міститься у вилученому мобільному телефоні, а відтак, в цілях запобігання знищення такої інформації, необхідним є накладення арешту на нього.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу власника майна на те, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, він в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого останній зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000321 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, що вилучено в ході обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , зі встановленими SIM-картами з абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1