1Справа № 335/8160/25 1-кс/335/2898/2025
УХВАЛА
17 серпня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, який має вищу освіту, працевлаштований на посаді начальника відділу з питань деокупації, відбудови та цивільного захисту Бердянської райдержадміністрації, розлучений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України
В ході досудового розслідування встановлено, що 15.08.2025 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №145 по проспекту Соборному в місті Запоріжжя, вступив в конфлікт зі старшим слідчим Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 та слідчим СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , які були одягнені в формений одяг та виконували свої службові обов`язки по охороні громадського порядку у Вознесенівському районі місті Запоріжжя. В ході конфлікту ОСОБА_5 став висловлюватись відносно працівників поліції нецензурною лайкою, підриваючи авторитет правоохоронних органів, при цьому на зауваження та вимоги припинити свої дії не реагував, штовхав ОСОБА_7 , хватаючи руками за формений одяг.
Далі, ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, дістав зі свого рюкзаку предмет, схожий на газовий балончик, та розпилив його вміст в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, згідно консультаційного висновку експерта КНП «Міська лікарня №4» ЗМР у вигляді: хімічного опіку верхніх дихальних шляхів, гострого набряклого фарингіту. Далі, не зупиняючись на досягнутому, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, згідно консультаційного висновку експерта КНП «МЛЄ та ШМД» ЗМР, у вигляді забою м`яких тканин обличчя.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, про які зазначено у клопотанні. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного, тому просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував. Вважає недоведеними ризики, про які зазначає сторона обвинувачення. Посилаючись на положення ч. 2 ст. 183 КПК України, вважає, що до підозрюваного, який раніше не засуджений, виходячи з виду покарання, яке передбачено за вчинення інкримінованого йому злочину, не може бути застосований такий запобіжний захід як тримання під вартою. Просив застосувати до підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, наполягав на відсутності у нього наміру перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи з наявних в наданих слідчому судді матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
З огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні, які не спростовано стороною захисту.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не засуджений, працевлаштований, має постійне місце проживання, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я.
Поряд з цим, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.
Слідчий суддя, вирішуючи клопотання, враховує тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , та передбачений Законом максимальний вид покарання за його вчинення у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, та враховує доводи сторони захисту щодо неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Таким чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше не засуджений, а в ході розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не наведено обставин, які б свідчили, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи перешкоджав кримінальному провадженню, а також вчинення ним іншого кримінального правопорушення, підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
При цьому, враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу, однак, виходячи із встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на нього передбачені ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.
Враховуючи вимоги ч. 7 ст. 194, ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 визначені обов`язки в межах строку досудового розслідування до 16.10.2025 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 16.10.2025 року включно, обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти у залі суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до яких, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1