Єдиний унікальний номер 349/495/19
Номер провадження 1-кп/341/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого-судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2016 року за № 0000359 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 ;

прокурора - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, при наступних обставинах.

25 грудня 2016 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_4 , з наміром відправитись рейсовим автобусом на сезонні роботи у ТК «Буковель», що в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, прийшов на територію автобусної станції, що в м. Рогатин по вул. Галицька, 8.

Очікуючи приїзду автобуса, поблизу приміщення автостанції ОСОБА_4 зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , у компанії товаришів останнього, а саме ОСОБА_3 та інших.

Поспілкувавшись із вказаними особами, які на той момент уже перебували у стані алкогольного сп`яніння, вони придбали по пляшці пива, яке розпивали поблизу приміщення автостанції, здіймаючи при цьому сильний галас.

У подальшому, приблизно о 18.00 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили пройти у приміщення автобусної станції для того, щоб дізнатись у диспетчера про найближчий рейс до ТК «Буковель».

Наблизившись до каси № 2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 помітили там жителя м. Рогатина ОСОБА_9 - курсанта 2 курсу факультету № 3 Національної академії внутрішніх справ України, у цивільній формі одягу, з яким особисто знайомі не були. ОСОБА_9 до приміщення автостанції автомобілем привіз його батько - ОСОБА_10 , який знаходився біля входу в приміщення автостанції.

Зупинившись безпосередньо біля ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нічого не пояснюючи, умисно відштовхнув його у сторону та безпідставно зробив зауваження, так як вважав, що ОСОБА_9 , який знаходився біля віконця каси, спочатку має пропустити його.

Після того, як ОСОБА_4 дізнався у касира необхідну інформацію, конфлікт із ОСОБА_9 продовжився.

У ході словесної суперечки у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які усвідомлювали, що ОСОБА_11 намагався придбати квиток на автобус та у зв`язку із цим при ньому наявні грошові кошти, виник спільний умисел на відкрите незаконне заволодіння майном потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний задум, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у нецензурній формі став вимагати у ОСОБА_9 негайно віддати йому наявні у потерпілого грошові кошти.

При цьому, поведінка ОСОБА_4 стала підставою для утвердження наміру ОСОБА_5 на спільне відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_9 , тобто, їхня попередня змова набула характеру конклюдентних дій групи осіб (виявляють її волю встановити намір, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір).

В цей час у приміщення автостанції зайшов батько ОСОБА_9 - ОСОБА_10 . При цьому останній почув висловлені щодо його сина незаконні вимоги ОСОБА_4 про негайну видачу йому грошових коштів, що супроводжувались нецензурною лайкою, і, з метою припинення протиправних дії нападників, попрямував у напрямку сина, закликаючи останніх припинити їх протиправні дії.

В свою чергу ОСОБА_9 відмовився виконувати незаконні вимоги ОСОБА_4 . У зв`язку з цим ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою особистого збагачення, діючи із ОСОБА_4 з єдиним умислом на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, несподівано для потерпілого, та на очах батька останнього, умисно наніс ОСОБА_12 один удар ногою в область живота, і, тим самим, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , як співвиконавці, вчинили відкритий напад на потерпілого.

Відчувши у ділянці нанесеного удару сильний фізичний біль, ОСОБА_11 зігнувся, притримуючи при цьому рукою кишеню своєї куртки, в якій знаходилось його службове посвідчення в шкіряному чохлі, прикріплене на ланцюжку карабіном до петлі для ременя штанів, у якому ОСОБА_11 також зберігав дві банківські картки - «Приватбанк» без коштів на рахунку і «Укрсиббанк» (недійсна), та грошові кошти в сумі 1000 гривень (які йому попередньо дав батько для особистих потреб), двома купюрами номіналом по 500 гривень кожна.

Помітивши, що ОСОБА_11 притримується за кишеню куртки, де можливо зберігає грошові кошти, ОСОБА_5 , продовжуючи спільні злочинні дії, спрямовані на протиправне обернення чужого майна у свою користь, діючи умисно, раптово, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито для потерпілого, який переносив біль, та не слідкував за діями останнього, у присутності ОСОБА_4 , який своїми агресивними закликами сприяв протиправним діям ОСОБА_5 , а також ОСОБА_14 , як очевидця вчинення злочину, з корисливих мотивів, просунув руку в праву бокову кишеню куртки ОСОБА_9 , з якого витяг і тим самим незаконно заволодів шкіряним чохлом потерпілого вартістю 120 гривень із вмістом, а саме пластиковим службовим посвідченням працівника поліції, двома банківськими картками - «Приватбанк» без коштів на рахунку і «Укрсиббанк» (недійсна), та грошовими коштами в сумі 1000 гривень, двома купюрами номіналом по 500 гривень кожна.

З метою доведення свого спільного злочинного наміру до кінця, в присутності ОСОБА_4 , який усвідомлював протиправність вчиненого і бажав настання суспільно небезпечних наслідків, потерпілого ОСОБА_9 , який після удару не намагався чинити опір нападникам, та батька потерпілого, який поспішав на допомогу, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на відкрите заволодіння чужим майно, з метою особистого збагачення, умисно шарпнув службовим посвідченням за ланцюжок, унаслідок чого він обірвався і ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 заволоділи викраденим.

У цей момент, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та запобігання вчиненню злочину щодо сина, втрутився батько ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який, маючи намір вберегти сина від побоїв, став між ним і нападниками.

Заволодівши незаконно майном ОСОБА_9 , однак не маючи реальної можливості ним розпорядитись, оскільки поява ОСОБА_14 не давала змоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 це зробити, з метою подолання можливого фізичного опору потерпілих, ОСОБА_5 , умисно наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_15 , внаслідок якого останній впав на підлогу.

У ході вказаних подій, службове посвідчення, в якому були грошові кошти та які мали намір викрасти нападники, випало із руки ОСОБА_5 та відлетіло під одну із наявних у приміщенні лавок, про що ОСОБА_11 почав кричати нападникам.

В цей же час, будучи очевидцем злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном, приєднався ОСОБА_3 , який, усвідомлюючи, що потерпілі чинять активний фізичний опір нападникам та захищають своє здоров`я і власність, маючи на меті допомогти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завершити розбійний напад, діючи з ними за попередньою змовою конклюдентного характеру, умисно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком руки в область обличчя та один удар ногою в область живота, чим спричинив фізичний біль.

Далі ОСОБА_3 , діючи як співвиконавець нападу, спільно з ОСОБА_5 , нанесли ОСОБА_15 , який перебував у лежачому положенні, приблизно 4-5 ударів руками та ногами по руках, якими останній прикривав життєво важливі органи, а також наносили удари ОСОБА_12 .

Унаслідок вчиненого розбійного нападу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_9 було завдано фізичного болю та не заподіяно тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 3 від 16.02.2017, було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тобто насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з травматичним набряком та синцем потиличної ділянки зліва, забою м`яких тканин з травматичним набряком 5-го пальця лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 187 КК України, а саме як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на території Чеської Республіки, що стверджується наявною у справі довідкою першого секретаря з Консульського відділу Посольства України в Чеській Республіці.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_16 скеровано до суду клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю такого. Зазначив про відсутність необхідність реабілітації померлого.

Прокурор ОСОБА_8 не заперечив щодо закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю такого. Зазначив, що наявні правові підстави для закриття кримінального провадження в частині.

Присутні учасники судового провадження просили кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 закрити у зв`язку зі смертю такого.

Приймаючи рішення щодо подальшого руху справи, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 помер. Необхідності провадження для реабілітації померлого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відтак, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 частини 2 статті 284 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_16 про закриття кримінального провадження в частині, у зв`язку зі смертю обвинуваченого

-задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України

в частині обвинувачення ОСОБА_3

-закрити у зв`язку з його смертю.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_17