У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2094/22

№ 1-в/183/206/25

10 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про визнання судимості погашеною по кримінальному провадженню №0000056,

за участю прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

09.07.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про визнання судимості погашеною по кримінальному провадженню №0000056.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження судді ОСОБА_1 (справа №183/2094/22, провадження 1-в/183/206/25).

Раніше, 19.03.2025 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (відповідно Закону України Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів від 26.02.2025 № 4273-IX змінено найменування суду Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області на Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області) ОСОБА_3 було подано клопотання про його звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку та про звільнення від покарання в зв`язку із тяжкою хворобою по кримінальному провадженню №0000056 (справа №183/2094/22, провадження 1-в/183/110/25).

Крім того, 20.06.2025 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 було подано клопотання про його звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку по кримінальному провадженню №0000056 (справа №183/2094/22, провадження 1-в/183/193/25).

Розгляд зазначених клопотань було призначено на 26.06.2025 року.

Разом з тим, 26.06.2025 року до суду, електронною поштою надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 (справа №183/2094/22, провадження 1-в/183/193/25).

01.07.2025 року ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 , оскільки суд прийшов до висновку, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність відводу (справа №183/2094/22, провадження 1-в/183/193/25).

10.07.2025 року до суду, втретє, надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 , однак його заяву було залишено без розгляду (справа №183/2094/22, провадження 1-в/183/110/25).

В судове засідання, яке було призначено на 10 липня 2025 о 13.00 годині ОСОБА_3 не з`явився, причини неявки до не повідомив, його неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання, надала суду відповідь, заступника начальника Новомосковського РВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, у якій зазначено, що згідно інформації СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_3 15.06.2023 року порушено кримінальне провадження №0000129 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Закінчення передбачених ст. 89 КК України строків і невчинення впродовж їх нового злочину автоматично припиняє стан судимості й особа вважається такою, що її не має.

Однак, в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесені в ЄРДР від 16.05.2023 року за №0000129 та 02.11.2023 року було скеровано обвинувальний акт до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області по зазначеному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 протягом іспитового строку вчинив нові злочини та фактично не виконав покладені на нього судом обов`язки, дає підстави суду відмовити у задоволенні заявленого клопотання про визнання судимості погашеною.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78,89 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання судимості погашеною по кримінальному провадженню №0000056 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1