Справа № 464/3539/25
пр.№ 1-кп/464/421/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000159 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, не одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2023 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу 1700 грн., покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_9 04 травня 2025 року приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході конфлікту, який раптово виник між ним та його співмешканкою ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю останній, наніс один удар лівою рукою в навколоочну ділянку з права ОСОБА_10 , в результаті чого остання впала на підлогу, в подальшому ОСОБА_9 наніс один удар ногою в ділянку правої сідниці ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у виді синців у правій навколоочній ділянці, на правій щоці, в ділянках нижньої щелепи справа і зліва, в підщелеповій ділянці зліва, на грудях справа, в ділянці лівого надпліччя, на лівому плечі і передпліччі, в ділянці правого ліктьового суглобу, на правому передпліччі, на спині, на правій сідниці, на лівій гомілці, садна в ділянці правого ліктьового суглобу, на правому передпліччі, в поперековій ділянці зліва, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому визнав повністю, дав пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, щиро розкаявся. Просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Просила суд ОСОБА_9 суворо не карати, зазначила про те, що примирилася з останнім.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, поясненнями потерпілої ОСОБА_10 , допитаної в судовому засіданні, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в судовому засіданні доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує що останнім вчинено кримінальний проступок.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше судимий, покарання за попереднім вироком не відбув, на обліках у психо-, наркологічному диспансерах не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується з негативної сторони, має неполвнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Обставину, що обтяжує покарання, таку як вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд виключає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про перебування ОСОБА_9 на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів може бути міра покарання в межах санкцій статті, за якою ОСОБА_9 обвинувачується у виді громадських робіт.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_9 був засуджений вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2023 року за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., який на даний час є несплаченим.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2023 року, суд вважає за необхідне призначити покарання на підставі ст.71 КК України у видi громадських робіт та повністю приєднати покарання у видi штрафу.

Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлено. Процесуальні витратити та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2023 року та призначити ОСОБА_12 остаточне покарання - 120 (сто двадцять) годин громадських робіт та штраф 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. - виконувати самостійно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_13