КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

Справа №133/1266/25

провадження №1-кс/133/249/25

17.04.2025 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Козятинського міськрайонного суду Вінницької області клопотання заступника начальника слідчого відділу відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000147 від 16.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Козятин, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, громадянина України, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2025 до слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з слідчого відділу відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшло клопотання у кримінальному провадженні 0000147 від 16.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час судового засідання прокурор, якого підтримав заступник начальника слідчого відділу відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, просив його задовольнити з підстав викладених в ньому. На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інші повторні кримінальні правопорушення. Крім того, прокурор просить застосувати до обвинуваченого обов`язки, які передбачені ст. 194 КПК України.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора та зазначили, що ризики, на які посилається прокурор стороною обвинувачення не доведенні, тому просили застосувати щодо підозрюваного особисте зобов`язання.

Крім того, захисник просив суд врахувати, що підозрюваний не судимий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, працевлаштований, має на утриманні двох дітей.

Підозрюваний в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, також значив, що під час нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього документи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до клопотання ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 16.04.2025 близько 16 год. 20 хв., на вулиці Чорновола Вячеслава в м. Козятин, Хмільницького району, Вінницької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно завдав один удар головою в обличчя працівнику поліції ОСОБА_7 та декілька ударів ногами по тулубу останнього, у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у стані алкогольного сп`яніння. Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до не тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема при застосуванні запобіжного заходу підозрюваному суд оцінює підстави для застосування відносно нього такого запобіжного заходу в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний, обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості чи не винуватості, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені до клопотання та обґрунтовані прокурором і слідчим у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про можливість обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який одружений, працевлаштований, не судимий, має на утриманні двох дітей, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може чинити незаконний вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, та дійшов висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що передбачені КПК України.

Твердження підозрюваного та його захисника про застосування менш суворого запобіжного заходу не спростовують висновків суду, що менш суворий запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, визнаним судом доведеними.

У зв`язку з викладеним клопотання сторони захисту про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не підлягає задоволенню.

Разом з тим, 17.04.2025 до суду через канцелярію суду надійшла заява підписана від імені виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу локомотивне депо ОСОБА_8 та від імені голови профспілкової організації локомотивного депо Козятин ВПС «Спілка залізничників України» про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки.

З приводу вказаної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

До вказаної заяви про застосування особистої поруки щодо підозрюваного не додано жодного документу, що підтверджують правоздатність та дієздатність виробничого підрозділу локомотивне депо Козятин та профспілкової організації локомотивного депо Козятин ВПС «Спілка залізничників України», а також документів, що підтверджують правоздатність та дієздатність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , документів, що підтверджують перебування їх на зазначених посадах.

Крім того, до суду на розгляд вказаного клопотання не з`явились особи, від імені яких підписано заяву про застосування особистої поруки щодо підозрюваного, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості перевірити їх правовий статус, правоздатність та дієздатність, добровільність подання вказаної заяви, усвідомлення та розуміння вказаними особами всіх правових наслідків застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, реальну можливість виконання ними обов`язків, які покладаються на поручителів, та чи заслуговують вони на довіру, як це передбачено положеннями ст. 180 КПК України.

У зв`язку з викладеним у задоволенні заяви про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки необхідно відмовити.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому клопотання заступника начальника слідчого відділу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу підлягає до задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 400 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

В задоволення заяви, що підписана від імені виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу локомотивне депо ОСОБА_8 та від імені голови профспілкової організації локомотивного депо Козятин ВПС «Спілка залізничників України» про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки відмовити.

Клопотання заступника начальника слідчого відділу відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Козятин, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за 0000147 від 16.04.2025, запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме до 14 червня 2025 року, та заборонити йому цілодобово залишати житло, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язків:

-прибувати на виклик слідчого, що здійснюють досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, за першою вимогою,

-не залишати цілодобово місце постійного проживання, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та встановлених судом обов`язків до 14 червня 2025 року.

Ухвалу направити для виконання до відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, захиснику, підозрюваному.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а вразі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_11

17.04.2025