ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2535/25

Номер рядка у звіті 230

10 вересня 2025 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 17.05.2025 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алушта, АР Крим, громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, працюючого слюсарем з ремонту сільськогосподарської техніки ФОП ОСОБА_6 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_5 , 17.05.2025 близько 11 години, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння за адресою: Черкаська область, м.Золотоноша вул.Богодухівська, 22, діючи умисно, без дозволу та згоди власника, не маючи будь-яких правових підстав або повноважень на володіння та користування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи настання наслідків у вигляді завдання шкоди майновим правам власника транспортного засобу марки «LEXUS» GX 460, 2010 року випуску, що на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_7 та який потерпілий оцінив у триста тисяч гривень, та використовуючи ключ запалювання, який знаходився всередині транспортного засобу, незаконно заволодів останнім.

Вказаними умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч.2 КК України.

04 вересня 2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред"явленного обвинувачення у судовому провадженні, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.289 ч.2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки, та покласти обов"язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

До угоди про визнання винуватості додана письмова згода потерпілого ОСОБА_7 , в якій він зазначив, що не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 та не заперечує проти призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки. Просив не призначати обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч. 2 КК України визнав повністю. У скоєному щиро розкаявся. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК УКраїни у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод:

1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим,

2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 ч.2 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);

2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);

2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ст.289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч.2 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 04 вересня 2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 відповідають вимогам ст.ст 469, 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обствинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи те, що строк запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 на теперішній час сплив, а сторона обвинувачення у судовому засіданні не довела існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власникові транспортного засобу» №СЕ-19/124-25/7790-АВ від 05.06.2025 року, вартість якої складає 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 (п"тдесят) копійок відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474,475,476 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 вересня 2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 17.05.2025 року, відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п"яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим ограном з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2025 року (справа № 695/2097/25 провадження № 1-кс/695/604/2025) на автормобіль «LEXUS» модель GX 460 сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Речові докази: змив із керма автомобіля, змив речовини бурого кольору (РБК) із зовнішньої поверхні сидіння автомобіля, змив із ручки коробки перемикання передач, мікронакладення із водійського сидіння, зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знищити, автомобіль марки «LEXUS» модель GХ 460, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 , один DVD-диск із відеозаписом проведення слідчої дії допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.05.2025, один DVD-диск із відеозаписами із камер відео спостереження, що розташовані на домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 11 години 00 хвилин по 11 годину 10 хвилин 17.05.2025 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайониий суд Черкаської області.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1