Справа №: 671/1517/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника цивільного

відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вілія Шумського району Тернопільської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого на посаді водія ТОВ «Агаріс Міко Україна», одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2024 року близько 15 год. 55 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине», зі сторони м. Тернопіль в напрямку м. Хмельницький, в порушення вимог п.п. 10.1. та 14.2. (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, не врахував дорожню обстановку, поблизу с. Бокиївка Хмельницького району, не впевнившись, що виконання маневру обгону буде безпечним, розпочав виконувати маневр в недозволеному для цього місці, шляхом виїзду на зустрічну смугу руху, тобто перетнув дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля із передньою лівою частиною автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_5 вимог ПДР водію автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня, забійно-скальпованої рани м?яких тканин лобної ділянки голови справа, розщавлення правого очного яблука із послідуючою енуклеацією правого очного яблука, повного відриву нижньої повіки, відриву верхньої повіки з розривом слізних шляхів справа, контузії лівого ока, численних посттравматичних ерозій рогівки лівого ока, забійно-рваної рани шкіри носа, перелому стінок гайморових пазух, саден шкіри обличчя, закритої травми грудної клітини, забою м?яких тканин грудної клітини, лівого передпліччя, плеча, обох стегон і гомілок, саден шкіри верхніх і нижніх кінцівок, підшкірної гематоми лівого передпліччя, коми І ст. (7-8 балів за шкалою коми Глазго), які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а саме: як такі, що в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу, спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1. та 14.2. (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, зміст яких полягає у наступному:

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п. 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме: заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що в березні 2024 року він виїхав у службове відрядження в м. Умань з с. Вілія. Керуючи автомобілем «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , він здійснив обгін, оскільки дуже повільно їхала «газель», її обганяв інший автомобіль і ОСОБА_5 також вирішив обігнати, при цьому пересік суцільну лінію розмітки і виїхав на зустрічну смугу руху. Після цього побачив зустрічний автомобіль, з яким відбулось зіткнення боковими лівими частинами транспортних засобів. Намагався уникнути ДТП, але стався удар. Подія відбулась поблизу с. Бокиївка. Обвинувачений вказав, що у вчиненому розкаюється, просить вибачення у потерпілого, частково відшкодував заподіяну шкоду у розмірі 30 000 грн. на лікування.

Крім повного визнання своєї вини в судовому засіданні, винність ОСОБА_5 у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів у справі:

- показаннями в суді потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що в березні 2024 року він керував автомобілем «Renault Master»та сталась ДТП з участю його автомобіля, подію якої він не пам`ятає внаслідок отриманих тяжких травм. Пояснив, що певний час він перебував без свідомості, у комі, тривалий час проходив стаціонарне лікування, втратив одне око, наразі зір майже втрачено. Лікування та реабілітація є тривалими та дороговартісними, підтвердив часткове відшкодування шкоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 в сумі 30 000 грн. на лікування. Потерпілий ОСОБА_7 вказав, що не наполягає на призначенні обвинуваченому покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі. Цивільний позов про стягнення з цивільного відповідача моральної шкоди в розмірі 1 500 000 грн. підтримав повністю. Пояснив, що розмір моральної шкоди пов`язаний із його моральними стражданнями у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок чого він позбавлений можливості працювати, оскільки він є священнослужителем, капеланом та волонтером, наразі виконання цих обов`язків є неможливим. Крім цього, він потребує фізичного супроводу іншої людини у разі потреби пересування на певні відстані, також втрачена можливість керувати транспортними засобами. Здоров`ю заподіяна значна шкода, присутній посттравматичний синдром тощо;

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицями та схемою до вказаного протоколу від 26 березня 2024 року, під час якого було зафіксовано слідову інформацію, наслідки ДТП, розташування та пошкодження транспортних засобів тощо;

- даними висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/123-24/4143-ІТ від 28 червня 2024 року, згідно з яким на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , перебувала в несправному стані. Виявлені в процесі дослідження несправності знаходяться в зоні локалізації аварійних пошкоджень, пов`язуються із дією ударних навантажень та взаємного зміщення вузлів та деталей транспортного засобу під час розвитку дорожньо-транспортної пригоди;

- даними висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/123-24/4141-ІТ від 03 липня 2024 року, згідно з яким на момент огляду робоча гальмова система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , перебували в несправному стані. Візуальних ознак, які б свідчили про непрацездатність досліджуваних систем до моменту ДТП не виявлено. Виявлені в процесі дослідження несправності досліджуваних систем носять аварійний характер та пов`язуються із дією ударних навантажень, що діяли на елементи конструкції транспортного засобу під час розвитку ДТП;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 265 від 13 червня 2024 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня, забійно-скальпованої рани м?яких тканин лобної ділянки голови справа, розщавлення правого очного яблука із послідуючою енуклеацією правого очного яблука, повного відриву нижньої повіки, відриву верхньої повіки з розривом слізних шляхів справа, контузії лівого ока, численних посттравматичних ерозій рогівки лівого ока, забійно-рваної рани шкіри носа, перелому стінок гайморових пазух, саден шкіри обличчя, закритої травми грудної клітини, забою м?яких тканин грудної клітини, лівого передпліччя, плеча, обох стегон і гомілок, саден шкіри верхніх і нижніх кінцівок, підшкірної гематоми лівого передпліччя, коми І ст. (7-8 балів за шкалою коми Глазго), які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, а саме: як такі, що в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу, спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 266 від 13 червня 2024 року, згідно з яким тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії на різні ділянки тіла ОСОБА_7 тупих твердих предметів та при ударі різними ділянками тіла останнього об такі, якими могли бути конструктивні частини салону мікроавтобусу та їм подібні предмети, являються характерними для їх виникнення в різних фазах такого виду ДТП, як зіткнення мікроавтобусів, де ОСОБА_7 міг знаходитися в якості водія мікроавтобуса, по строку свого виникнення можуть відповідати 26 березня 2024 року, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи;

- даними висновку № 33 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, від 26 березня 2024 року, згідно з яким у ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено;

- даними висновку судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_5 № 1040 від 31 травня 2024 року, згідно з яким наявність етилового алкоголю не виявлено; не виявлено: метиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери;

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/123-24/4733-ІТ від 10 червня 2024 року, згідно з яким відповідно до слідової інформації, яка була зафіксована під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення між автомобілем марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобілем марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 відбулося на смузі руху автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , на відстані приблизно 0,9 м від суцільної лінії, що поділяє потоки протилежних напрямків;

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/102-24/13467-ІТ від 22 липня 2024 року, згідно з яким в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» (розділ 34 «Дорожня розмітка») та п.п. 10.1., 14.2. (в) Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В заданій дорожній ситуації можливість попередження зіткнення з автомобілем «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , у водія автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 з технічної точки зору забезпечувалась виконанням ним вимог горизонтальної лінії дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та п.п. 10.1., 14.2. (в) Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В ситуації, яка склалася, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху. В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній ситуації невідповідність дій водія автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам п.п. 10.1., 14.2. (в) Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обвинувачений за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його повне визнання вини та щире каяття у скоєному, часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції за ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, та з урахуванням особи винного, щодо якого потерпілий не наполягав на суворій мірі покарання, пов`язаній із реальним позбавленням волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування основного покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

З урахуванням того, що внаслідок скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки (тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого, серед яких в тому числі втрата ока), ОСОБА_5 слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення його права керувати транспортними засобами на певний строк.

Щодо цивільного позову слід зазначити таке.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права.

Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначений правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду (КЦС ВС) від 25 листопада 2020 року у справі № 760/28302/18-ц.

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду з цивільним позовом, поданим його представником адвокатом ОСОБА_9 до ТОВ «Агаріс Міко Україна» та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення з ТОВ «Агаріс Міко Україна» заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 1 500 000 грн., мотивуючи цивільний позов тим, що цивільним відповідачем є товариство роботодавець, де працює обвинувачений, який під час ДТП виконував свої трудові обов`язки. ТОВ «Агаріс Міко Україна» є власником транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5 . Вказує, що йому ОСОБА_7 заподіяно значну моральну шкоду внаслідок заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до його моральних страждань через втрату здоров`я та вимушені зміни, які відбулись у звичайному способі його життя. Також у цивільному позові просив стягнути з відповідача 30 000 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання правової допомоги.

В судовому засіданні цивільний позивач потерпілий ОСОБА_7 підтримав позов з викладених у ньому підстав. Пояснив, що у зв`язку з отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями він втратив можливість виконувати свої обов`язки священнослужителя, капелана та волонтера. Зазначив, що потребує фізичного супроводу іншої людини у разі необхідності пересування на певні відстані, також втрачена можливість керувати транспортними засобами. Здоров`ю заподіяна значна шкода, присутній посттравматичний синдром. Вказав, що практично втрачений зір, внаслідок ДТП він втратив око, лікування та реабілітація є досить тривалими, здоров`я повному відновленню не підлягає. Описане, зі слів потерпілого, обумовлює ступінь його моральних страждань та розмір моральної шкоди 1 500 000 грн.

Представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_8 в суді не заперечив факт заподіяння моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 внаслідок ДТП, проти цивільного позову до ТОВ «Агаріс Міко Україна» заперечив, вказавши, що, на його думку, позов подано особою (адвокатом ОСОБА_9 ), повноваження якої як представника не посвідчені належним чином. Крім цього, вважає, що належним відповідачем за позовом має бути акціонерне товариство «СК «ARX», яке є страховиком ТОВ «Агаріс Міко Україна». Зазначив, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт звернення позивача до страховика з метою отримання відшкодування завданої шкоди.

Третя особа на стороні відповідача обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив факт заподіяння моральної шкоди потерпілому ОСОБА_7 , зазначивши при цьому, що розмір 1 500 000 грн. є завищеним та він не матиме змоги в майбутньому відшкодувати шкоду в такому розмірі.

Судом встановлено, що внаслідок вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає у його душевних стражданнях, пов`язаних із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, що змінило звичайний спосіб та умови його життя. Зокрема, суттєве погіршення стану здоров`я вплинуло на можливість виконувати ОСОБА_7 обов`язків священнослужителя, капелана, волонтера, лікування та реабілітація є тривалими та на даний час не завершені, серед інших тілесних ушкоджень втрата ока є тілесним ушкодженням, що призвело до суттєвого погіршення якості життя потерпілого і очевидно, що здоров`я в цій частині не підлягає відновленню. Викладене свідчить про глибину моральних страждань потерпілого. Заподіяну ОСОБА_7 моральну шкоду суд оцінює в розмірі 500 000 грн.

Посилання представника цивільного відповідача на подання позову неналежним представником суд вважає безпідставним та необґрунтованим, позаяк до позовної заяви долучено ордер на надання правничої допомоги (т. 1 а.с. 52).

Щодо посилання представника відповідача на те, що належним відповідачем у справі має бути страховик слід зазначити, що клопотань про залучення страховика до участі у справі від учасників справи не надходило, при цьому позивач скористався своїм правом та самостійно визначив цивільного відповідача за його позовом, відтак суд вирішує цивільний позов в межах вимог, пред`явлених до ТОВ «Агаріс Міко Україна».

Встановлено, що ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення під час виконання ним трудових обов`язків на посаді водія товариства з обмеженою відповідальністю «Агаріс Міко Україна», яке є власником транспортного засобу автомобіля «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 ,та є роботодавцем водія ОСОБА_5 .

Вказані обставини підтверджуються даними копій: наказу № 53-2-23 генерального директора ТОВ «Агаріс Міко Україна» від 12 квітня 2023 року про закріплення транспортного засобу за водієм ОСОБА_5 ; довідки ТОВ «Агаріс Міко Україна» № 176/09 від 10 вересня 2024 року про те, що ОСОБА_5 станом на 26 березня 2024 року працював в ТОВ «Агаріс Міко Україна» з 01 листопада 2006 року на посаді водій автотранспортних засобів згідно з наказом про прийняття на роботу № 18К від 01 листопада 2006 року; полісу № ЕР217741131 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (строк дії договору: з 04 квітня 2023 року по 03 квітня 2024 року, страхувальник ТОВ «Агаріс Міко Україна»).

Зважаючи на викладене вище, позов ОСОБА_7 слід задовольнити частково та стягнути на його користь заподіяну моральну шкоду з ТОВ «Агаріс Міко Україна» в розмірі 500 000 грн.

Вимога в позові про стягнення 30 000 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання правової допомоги, задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано доказів понесення позивачем таких витрат. Зокрема, в позові зазначено, що це розмір витрат, які позивач очікує понести, та вказано, що станом на дату подання позову в суд позивач не поніс судових витрат.

Процесуальні витрати у справі, понесені на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, слід стягнути з обвинуваченого у розмірі 12 495 грн. 12 коп.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Позбавити ОСОБА_5 права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 12 495 грн. 12 коп. вартості проведених у кримінальному провадженні судових експертиз.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агаріс Міко Україна» на користь ОСОБА_7 500 000 грн. моральної шкоди.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120Д):

- автомобіль «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , повернути власнику - Регіональному доброчинному фонду Святого Володимира (м. Львів, вул. Горбачевського, 21);

- автомобіль «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику - товариству з обмеженою відповідальністю «Агаріс Міко Україна» (Тернопільська область, Шумівський район, с. Вілія, вул. Лісова, 1/А).

Арешт, накладений на вказані речові докази ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2024 року, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1