Справа № 452/1336/23
Провадження № 1-в/452/57/2025
УХВАЛА

іменем України

30 червня 2025 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про скерування його клопотання до Львівського апеляційного суду,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 27 червня 2025 року звернувся до Самбірського міськрайонного суду з клопотанням, в якому з посиланням на п.1 ч.1 ст. 395 КПК України просить скерувати дане клопотання до Львівського апеляційного суду Львівської області для перегляду вироку від 25.09.2023 року по справі № 452/1336/23 в частимні призначеного йому покарання.

Ознайомившись з даним клопотанням, суддя дійшла наступного висновку.

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч.1 ст.336, ч. 3 ст. 368-3 КК України, та призначено йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати керівні посади в громадських організаціях на 3 (три) роки, та штраф у розмірі 3(трьох) тисяч неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.; вирішено на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно; вирішено на підставіст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, покладено відповідні обов`язки згідно зі ст. 76 КК України.

Вироком Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року задоволено апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури, вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 в частині призначення покарання скасовано; у цій частині ухвалено новий вирок, яким визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 368-3КК України та призначено йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання основних покарань у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 4 (чотирьох) тисяч неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень та шляхом часткового складання додаткових покарань призначено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати керівні посади в громадських організаціях строком на 3 (три) роки; на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно. Також вирішено початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання та звернення вироку до виконання; у решті вирок місцевого суду залишено без змін.

За наслідками касаційного провадження постановою від 22 серпня 2024 року колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ухвалено касаційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_2 без зміни.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08.01.2025 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України за матеріалами судового провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368-3 КК України. При цьому при розгляді даного питання ОСОБА_2 посилався на ті обставини, що має бути звільненим від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України за матеріалами судового провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368-3 КК України, за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2023 року, опираючись на окрему думку головуючої судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Звертаючись до суду 27.06.2025 року ОСОБА_2 фактично повторно піднімає питання щодо законності вироку Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, який є чинним та підлягає виконанню.

Відповідно до вимог п.1) ч.1 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення.

Разом з тим, як вбачається з клопотання ОСОБА_2 помилково посилається на вимоги данної статті, оскільки вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2023 року ним не оскаржувався та не оскаржується.

Втім, даний вирок вже скасований вироком Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року.

Порядок оскарження вироку апеляційного суду передбачений статтями 424, 426 КПК України, які зокрема, встановлюють, що укасаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції; касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Як встановлено, ОСОБА_2 вже скористався правом на касаційний перегляд вироку Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, при цьому постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року касаційну скаргу його захисника залишено без задоволення, а вирок Львівського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року - без зміни.

Слід зазначити, що окрема думка судді, на яку, як на підставу перегляду вироку посилається ОСОБА_2 , відображає правову позицію судді у конкретній справі, яка розглядалась судом, та спрямована на заперечення, уточнення або обґрунтування висновків у рішенні суду. При цьому наявність окремої думки судді не має обов`язкового значення, а отже не породжує юридичних наслідків.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_2 не відповідає вимогам Кримінального процесуального Закону України, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Щодо забезпечення безпеки життю та здоров`ю, про яке просить ОСОБА_2 , то слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 10 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі виникнення небезпеки життю і здоров`ю засуджени, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вони мають право звернутися із заявою до будь-якої посадової особи органу чи установи виконання покарань з проханням про забезпечення особистої безпеки. Керуючись ст. 395, 424, 426 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Залишити без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_2 про скерування його клопотання до Львівського апеляційного суду для перегляду вироку від 25.09.2023 року по справі № 452/1336/23 в частимні призначеного йому покарання.

Копію ухвали надіслати особі для відома та приєднати до матеріалів кримінальної справи місцевого суду № 452/1336/23.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя