ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/919/25
Провадження №1-кс/477/655/25
УХВАЛА

про арешт майна

04 червня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000069 від 27 січня 2025 року про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000069 від 27 січня 2025 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 27 травня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№0000069 від 27 січня 2025 року за фактом зловживання службовими особами ПП «РП Вирішальний» своїми повноваженнями, що могло завдати істотної шкоди охоронюваним законом правам та державним інтересам з попередньою кваліфікацією правопорушення за частиною другою статті 364-1 КК України.

В ході досудового розслідування здобуто докази які вказують на те, що було вчинене кримінальне правопорушення, пов`язане зі зловживання службовими особами ПП «РП Вирішальний» своїми повноваженнями, а також встановлено осіб, що можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, їх місце проживання, місце здійснення протиправної діяльності, транспортні засоби що перебувають у користуванні останніх, тощо.

27 травня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 , як володілець майна, з приводу якого вирішується питання про накладення арешту, в судове засідання не з`явився, подавши до суду заявупро розгляд клопотання прокурора без його участі. Заперечував проти накладення арешту на вилучений у нього мобільний телефон.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000069 від 27 січня 2025 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною другою статті 364-1 КК України за фактом зловживання службовими особами ПП «РП Вирішальний» своїми повноваженнями, що могло завдати істотної шкоди охоронюваним законом правам та державним інтересам.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що посадові особи ПП «РП Вирішальний», використовуючи спеціальний дозвіл на вилов біоресурсів у рибогосподарських об`єктах Дніпровсько-Бузької гирлової системи, за допомогою рибацького знаряддя, сіток, рибацьких снастей, здійснюють вилов риби перекриваючи сітками гирло річки Південний Буг на окремих ділянках річки, що призводить до масового знищення риби.

27 травня 2025 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2025 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , який перевіряється органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення цього кримінального правопорушення, під час якого, було виявлено та вилучено речі та документи.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 27 травня 2025 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000069 від 27 січня 2025 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За системним тлумаченням положень статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із зловживанням службовими особами ПП «РП Вирішальний» своїми повноваженнями, шляхом використання спеціального дозволу на вилов біоресурсів у рибогосподарських об`єктах Дніпровсько-Бузької гирлової системи, на окремих ділянках річки Південний Буг, що призводить до масового знищення риби, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо можуть виступати як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на вилучені під час обшуку речі та майно, слідчий суддя враховує те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення таких речей та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 27 травня 2025 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено речі на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Майно, вилучене під час обшуку, на думку слідчого судді, могло бути використане як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

З огляду на існування сукупності підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних речах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 27 травня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам відчужувати, користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

мобільний телефон, марки «Iphone 14 Pro», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора № НОМЕР_3 ;

чорнові записи.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5