Справа № 133/636/21
Провадження №11-кп/801/689/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі :

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 в режимі відеоконференції,

потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.09.2020 за № 0000682,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_14 та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року,

яким ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, освіта повна середня, неодруженого, раніше несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 ухвалено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 у виді тримання під вартою ухвалено залишити без змін.

Зараховано ОСОБА_10 в строк відбуття призначеного судом покарання строк попереднього ув`язнення з часу його затримання, а саме: з 28.10.2020, до дати набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Позовну заяву ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди та збитків, пов`язаних з упущеною вигодою, ухвалено задовольнити частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 5000000 (п`ять мільйонів) грн на відшкодування моральної шкоди.

Решту позовних вимог ухвалено залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди ухвалено задовольнити частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 7270 (сім тисяч двісті сімдесят) грн 00 коп. на відшкодування майнової шкоди та 5000000 (п`ять мільйонів) грн на відшкодування моральної шкоди, що в загальній сумі складає 5007270 (п`ять мільйонів сім тисяч двісті сімдесят) грн 00 коп.

Решту позовних вимог ухвалено залишити без задоволення.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2020 на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення огляду трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: халат синього кольору із візерунками квітів, який упаковано та опечатано до паперової коробки; жилет без рукавів світло-коричневого кольору, халат без рукавів світло-коричневого кольору, сорочку синього кольору, футболку рожевого кольору та бюстгальтер білого кольору, які упаковано та опечатано до паперової коробки; нижню білизну (панталони) бежевого кольору 2 штуки, пару коричневих панчох 2 штуки, пару носків бежевого кольору 2 штуки, які упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом правої та лівої руки, які упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; зразок крові трупа ОСОБА_15 , який поміщено на фрагмент марлевого тампону, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; дактилокарту обох рук трупа ОСОБА_15 , яку упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ».

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2020 на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події домогосподарства №18 по вул. Крилова в м. Козятин, Вінницької області, де було виявлено труп ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні кімнати №1, а саме: дві частини (фрагменти) вставної штучної щелепи (протези), які упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; хустинку білого кольору із зав?язаним вузлом, яку упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; змив з поверхні дерев`яного бильця софи, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; слід пальця руки з поверхні (внутрішньої) міжкімнатних дверей між кімнатами №1 та №2, який поміщено та упаковано до полімерного спеціального пакета INZ 2041214; у приміщенні кімнати №3, а саме: змив з поверхні ручок тумби біля тристворчатої шафи, який поміщено та упаковано до паперового конверта; змив з поверхні ручок комоду, на якому розміщений телевізор, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; два сліди відбитків пальців рук з зовнішньої поверхні дверей тристворчатої шафи, які упаковано та опечатано до полімерного спеціального пакета INZ 2041214; у приміщенні кімнати №4, а саме: фото фрагменту сліду взуття, який упаковано та опечатано до полімерного спеціального пакета «НПУ» №SUD 1049307; змив з поверхні ручки тумби столу, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; змив з поверхні ключа дверцят шафи, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; три ручки з шухляд столу, які упаковано та опечатано до паперового конверта; гаманець (порожній) чорного кольору з шухляди столу, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; дві сумки: матерчата із ручками синього кольору та жіноча сумка коричневого кольору, які упаковано та опечатано до паперової коробки; наволочка з подушки білого кольору із візерунками рожевих квітів, яку упаковано та опечатано до паперового конверта; наволочка з подушки білого кольору із візерунками зелених рослин з нашаруванням РБК, яку поміщено та упаковано до паперового конверта; молоток із дерев?яним руків?ям, який упаковано та опечатано до паперової коробки.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2020 на майно, яке виявлено та вилучено 03.10.2020, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: спортивні штани чорного кольору з полосами, які упаковано та опечатано до спеціального пакету «НПУ ГСУ» №7259737; кофту чорного кольору, яку упаковано та опечатано до спеціального пакету «НПУ ГСУ» №7259738; та на майно, яке вилучене 03.10.2020 на підставі постанови прокурора Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури у ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: піднігтьовий зріз з лівої руки, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; піднігтьовий зріз з правої руки, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; зразки букального епітелію, які упаковано та опечатано до паперового конверта «НІУ ГСУ».

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2020 на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення додаткового огляду місця події домогосподарства №18 по вул. Крилова в м. Козятин, Вінницької області, де було виявлено труп ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кухонний ніж із червоним руків`ям довжиною 10,5 см, довжиною леза 11 см, на кінці леза зі слідами речовини бурого кольору (РБК), який поміщено до картонної коробки, яка опечатана печатками «Для пакетів №24».

Речові докази: спортивні штани чорного кольору з полосами, які упаковано та опечатано до спеціального пакету «НПУ ГСУ» №7259737; кофту чорного кольору, яку упаковано та опечатано до спеціального пакету «НПУ ГСУ» №7259738, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено повернути по належності.

Речові докази: дві частини (фрагменти) вставної штучної щелепи (протези), які упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; змив з поверхні дерев`яного бильця софи, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; слід пальця руки з поверхні (внутрішньої) міжкімнатних дверей між кімнатами №1 та №2, який поміщено та упаковано до полімерного спеціального пакета INZ 2041214; змив з поверхні ручок тумби біля тристворчатої шафи, який поміщено та упаковано до паперового конверта; змив з поверхні ручок комоду, на якому розміщений телевізор, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; два сліди відбитків пальців рук з зовнішньої поверхні дверей тристворчатої шафи, які упаковано та опечатано до полімерного спеціального пакета INZ 2041214; фото фрагменту сліду взуття, який упаковано та опечатано до полімерного спеціального пакета «НПУ» №SUD 1049307; змив з поверхні ручки тумби столу, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; змив з поверхні ключа дверцят шафи, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; три ручки з шухляд столу, які упаковано та опечатано до паперового конверта; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом правої та лівої руки, які упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; зразок крові трупа ОСОБА_15 , який поміщено на фрагмент марлевого тампону, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; дактилокарту обох рук трупа ОСОБА_15 , яку упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; піднігтьовий зріз з лівої руки, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; піднігтьовий зріз з правої руки, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; зразки букального епітелію, що упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ», кухонний ніж із червоним руків`ям довжиною 10,5 см, довжиною леза 11 см, на кінці леза зі слідами речовини бурого кольору (РБК); хустинку білого кольору із зав`язаним вузлом, яку упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; гаманець (порожній) чорного кольору з шухляди столу, який упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ»; дві сумки: матерчата із ручками синього кольору та жіноча сумка коричневого кольору, які упаковано та опечатано до паперової коробки; наволочку з подушки, білого кольору із візерунками рожевих квітів, яку упаковано та опечатано до паперового конверта; наволочку з подушки білого кольору із візерунками зелених рослин з нашаруванням РБК, яку поміщено та упаковано до паперового конверта; молоток із дерев`яним руків`ям, який упаковано та опечатано до паперової коробки; халат синього кольору із візерунками квітів, який упаковано та опечатано до паперової коробки; жилет без рукавів світло-коричневого кольору, халат без рукавів світло-коричневого кольору, сорочку синього кольору, футболку рожевого кольору та бюстгальтер білого кольору, які упаковано та опечатано до паперової коробки; нижню білизну (панталони) бежевого кольору 2 штуки, пару коричневих панчох 2 штуки, пару носків бежевого кольору 2 штуки, які упаковано та опечатано до паперового конверта «НПУ ГСУ», що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено знищити.

Також ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в загальній сумі 201300 (двісті одна тисяча триста) грн 23 коп.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_10 , достовірно знаючи про наявність того, що його сусідка ОСОБА_15 робить заощадження, відкладаючи гроші з кожної своєї пенсії і зберігає заощаджені гроші вдома за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_15 з метою заволодіти вказаними грошима. 29.09.2020 у період з 08 год 00 хв до 09 год 00 хв ОСОБА_10 прийшов до місця проживання ОСОБА_15 і через незамкнені вхідні двері проник до будинку, де на той час перебувала власниця домоволодіння. Проникнувши до будинку, ОСОБА_10 , посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_15 та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, застосував до ОСОБА_15 насильство, яке було небезпечним для її життя в момент заподіяння, а саме: наніс декілька ударів кулаками ОСОБА_15 по голові та тулубу, спричинивши їй тілесні ушкодження. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_15 впала на підлогу. Після цього ОСОБА_10 , усвідомлюючи свою явну фізичну перевагу над потерпілою, яка не могла чинити йому опір внаслідок обумовленого похилим віком фізичного стану, з метою реалізувати свій умисел на заволодіння грошима потерпілої, відшукав у будинку кухонний ніж та, погрожуючи ним ОСОБА_15 , примусив її вказати, де вона зберігає заощадження. Дізнавшись, де зберігаються гроші, ОСОБА_10 , діючи з умислом позбавити життя ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілої та бажаючи їх настання, кухонним ножем, який відшукав у її будинку, наніс ОСОБА_15 три удари в ліву частину грудної клітки, спричинивши їй смерть. Після цього ОСОБА_10 відшукав у будинку ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 1500 грн, заволодів ними та з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №89 від 18.11.2020, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 виявлено: множинні проникаючі колото-різані рани грудної клітки (в кількості трьох), з ушкодженням по ходу раньового каналу серця та нижньої долі лівої легені, двобічний гемоторакс; перелом грудини в середній частині, переломи ребер зліва 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 та справа 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10; синець лівого ока, садно лівої руки, синець правої руки. Смерть ОСОБА_15 настала від множинних проникаючих ножових поранень грудей з ушкодженням серця та нижньої долі лівої легені, яке ускладнилось гострою масивною внутрішньою крововтратою. Множинні колото-різані проникаючі поранення грудей з ушкодженням серця та нижньої долі лівої легені у ОСОБА_15 мали ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (згідно з п. 2.1.3 «й» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.1995 №6). За висновком експерта між множинними проникаючими колото-різаними ушкодженнями грудної клітки з ушкодженням серця та нижньої долі лівої легені і смертю ОСОБА_15 є прямий причинно-наслідковий зв?язок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, не визнав. Показання давати відмовився, відповідно до статті 63 Конституції України, однак зазначив, що «бабушку Розу він не вбивав».

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_10 судом першої інстанції кваліфіковано за п.6 ч.2 ст. 115 КК України, як (вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів).

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_10 .

Основні доводи апеляційної скарги:

- вирок, у частині доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України необґрунтованим, невмотивованим через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенню, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильну оцінку доказів, прийняття до уваги доказів, які є недопустимими, що потягло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок тяжкості;

-вважає, що стороною обвинувачення не доведено вчинення злочину, у тому числі, з корисливого мотиву, а тому дії обвинуваченого не можуть бути кваліфіковані за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України;

- вважає, що протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_10 від 28 жовтня 2020 року проведений з істотними порушеннями чинного законодавства в частині отримання даного доказу, а тому він є недопустимим доказом. Зокрема, ОСОБА_10 утримували в приміщенні Козятинського ВП Калинівського РВП ГУНП з 09 год 00 хв до 21 год 10 хв під психологічним тиском та знущанням(його грубо було позбавлено відпочинку, він не міг зорієнтуватись у обстановці і давав покази, які нав`язувались працівниками поліції). Слідчий експеримент проведено за дев`ять хвилин в період часу з 21 год.26 хв. до 21 год. 35 хв., невідкладності в проведенні слідчого експерименту не було, оскільки ОСОБА_10 був уже затриманий і перебував в приміщенні поліції більше 12 годин.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржує кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 та доведеність його вини, а лише просить скасувати оскаржуваний вирок у частині призначення покарання у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м?якість. З цих підстав прокурор просить ухвалити новий вирок та засудити ОСОБА_10 за п.6 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна. У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що призначене судом обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі не відповідає вимогам ст.50, 65 КК України. Вважає, що встановлені судом обставини кримінального провадження, характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, яким засуджений посягнув на найцінніше - життя людини, а саме безпомічної жінки похилого віку, посткримінальна поведінка, характеристики особи ОСОБА_10 , який будь-яких висновків для себе не зробив, незважаючи на доведеність вини поза розумним сумнівом, його суб?єктивне відношення до вчиненого злочину і наслідків, відсутність проявів співчуття, жалю до потерпілої, особливо цинічне ставлення до життя людини, нехтування ним як найвищою цінністю, свідчить про відсутність критичної оцінки вчиненого та, відповідно, будь-якого каяття, а тому суд безпідставно дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_10 можливе в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Також прокурор посилається на те, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 обов?язкове додаткове покарання за вчинення особливо тяжкого корисливого злочину, у резолютивній частині оскаржуваного вироку в порушення вимог норм законодавства, не вказав яка саме частина майна ОСОБА_10 конфіскується.

Позиції сторін кримінального провадження

У судовому засіданні захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу прокурора, заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх представник адвокат ОСОБА_13 підтримали апеляційну скаргу прокурора, заперечували щодо задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За нормами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_15 з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, зроблено з додержанням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК України. З такими висновками суду першої інстанції цілковито погоджується і колегія суддів, а доводи сторони захисту про протилежне, визнає безпідставними.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, від дачі показів відмовився, проте зазначив, що бабушку Розу він не вбивав.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_10 позицію щодо невизнання винуватості в умисному вбивстві ОСОБА_15 з корисливих мотивів, за обставин, установлених та наведених у вироку суду першої інстанції, вона підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом у їх сукупності та наведеними у вироку доказами, зокрема показами: потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також письмовими доказами, зокрема:

-рапортом реєстрації події від 29.09.2020, згідно з яким 29.09.2020 о 20 год 30 хв надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_20 про те, що 29.09.2020 о 20 год 30 хв за адресою: м. Козятин, вул. Крилова заявник виявив у будинку бабусю 92 р. (порушена обстановка), на думку заявника, її задушили, так як дві подушки знаходяться на голові; по прибутті СОГ на МП в м. Козятин, вул. Крилова, 18 в кімнаті на ліжку було виявлено труп ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на лиці якої лежало дві подушки (т. 7 а.к.п. 236);

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.09.2020 по кримінальному провадженню №0000682 за ч. 1 ст. 115 КК України (т. 7 а.к.п. 234);

- протоколом огляду від 29.09.2020 та ілюстративною таблицею, відповідно до яких слідчий СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_21 на підставі письмової заяви ОСОБА_20 , в присутності понятих, за участю спеціаліста, у період з 23 год 00 хв до 00 год 25 хв 29.09.2020 провів огляд за адресою: АДРЕСА_2 (т. 8 а.к.п. 1-17);

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.09.2020 по кримінальному провадженню №0000682 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України (т. 7 а.к.п. 235);

- протоколом огляду трупа від 30.09.2020 та ілюстративною таблицею до протоколу, відповідно до яких ст. слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_22 у період з 12 год 00 хв до 12 год 45 хв провів огляд трупа ОСОБА_15 , виявленого за адресою: АДРЕСА_2 ; під час огляду вилучено речі (одяг) та об`єкти (т. 7 а.к.п. 237-250);

- заявою ОСОБА_12 від 30.09.2020, якою вона дозволяє працівникам поліції оглянути домоволодіння її покійної мами за адресою: АДРЕСА_2 (т. 8 а.к.п. 18);

- протоколом огляду місця події від 30.09.2020 та ілюстративною таблицею до нього, згідно з якими старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_22 у період з 15 год 23 хв до 18 год 32 хв 30.09.2020, у присутності понятих, за участю спеціаліста та власника (користувача) приміщення, провів огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; в ході проведення огляду вилучено речі (т. 8 а.к.п. 19-32);

- заявою ОСОБА_12 від 01.10.2020, якою вона дозволяє працівникам поліції оглянути домоволодіння її покійної мами за адресою: АДРЕСА_2 (т. 8 а.к.п. 33);

- протоколом огляду місця події від 01.10.2020, відповідно до якого слідчий СВ Козятинського відділення поліції Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_23 у присутності понятих, за участю спеціаліста та власника (користувача) приміщення, у період з 09 год 00 хв до 11 год 00 хв 01.10.2020 провів огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 ; під час огляду виявлено та вилучено кухонний ніж (т. 8 а.к.п. 34-35);

- висновком експерта №994 від 26.10.2020, згідно з яким «на поверхнях двох наволочок, вилучених 30.09.2020 під час проведення огляду місця події (об`єкти №2, 3, 4, 5) виявлені клітини з ядрами та сліди крові людини; на поверхні наволочки, вилученої 30.09.2020 під час проведення огляду місця події (об`єкти №6, 7) виявлені клітини з ядрами, слідів крові людини не виявлено; в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхнях двох наволочок, вилучених 30.09.2020 під час проведення огляду місця події (об`єкти №2, 3, 4, 5), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта); в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта); генетичні ознаки слідів крові людини і клітин з ядрами, виявлених на поверхнях двох наволочок, вилучених 30.09.2020 під час проведення огляду місця події (об`єкти №2, 4, 5) збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 (об`єкт №1); ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_15 (об`єкт №1) та в об`єктах №2, 5, складає 5,365 ? 10-37; сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,86 ундицильйонів (1,86 ? 1036) осіб; ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_15 (об`єкт №1) та в об`єкті №4 складає 1,88921 ? 10-20; сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 5,29 октильйонів (5,29 ? 102) осіб; генетичні ознаки слідів крові людини і клітин з ядрами, виявлених на поверхні наволочки, вилученої 30.09.2020 під час проведення огляду місця події (об`єкт №3) є змішаними, належать більше, ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_15 (об`єкт №1) та невстановленої особи чоловічої генетичної статі; генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхні наволочки, вилученої 30.09.2020 під час проведення огляду місця події (об`єкти №6, 7) не встановлені» (т. 8 а.к.п. 151-169);

- постановою про відібрання зразків для експертизи від 20.10.2020, якою постановлено відібрати зразки букального епітелію (слини) в ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 (т. 9 а.к.п. 58);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 20.10.2020, відповідно до якого 20.10.2020 у період з 17 год 45 хв до 17 год 50 хв старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_24 у приміщенні домоволодіння ОСОБА_10 відібрав у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зразки букального епітелію для проведення біологічної експертизи; відібрані зразки поміщено в паперовий конверт білого кольору та опечатано (т. 9 а.к.п. 59);

- висновком експерта №977 від 26.10.2020, згідно з яким «на поверхні наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з правої (об`єкти №1, 2, 3, 4, 5) та лівої (об`єкти №6, 7, 8, 9, 10) рук трупа ОСОБА_15 виявлені клітини з ядрами; в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з правої (об`єкти №1, 2, 3, 4, 5) та лівої (об`єкти №6, 7, 8, 9, 10) рук трупа ОСОБА_15 , які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта); генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на поверхні зрізів нігтьових пластин з правої (об`єкти №3, 5) та лівої (об`єкти №7, 8, 9, 10) рук трупа ОСОБА_15 , збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_15 ; генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на поверхні зрізів нігтьових пластин з правої (об`єкти №1, 2, 4) та лівої (об?єкт №6) рук трупа ОСОБА_15 , збігаються між собою, є змішаними, належать більше, ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_15 та генетичні ознаки невстановленої особи чоловічої генетичної статі» (т. 8 а.к.п. 106-113);

- висновком експерта №1072 від 26.10.2020, відповідно до якого «в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об`єкт №1), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта); генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на наволочці (об?єкт №3 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 26.10.2020 №994), та генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхні зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 (об`єкти №1, 2, 4, 6 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 26.10.2020 №977), збігаються між собою, є змішаними, належать більше, ніж одній особі та містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_15 та зразка букального епітелію ОСОБА_10 » (т. 8 а.к.п. 139-149);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28.10.2020, згідно з яким слідчим СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_21 28 жовтня 2020 року о 20 год 55 хв в приміщенні службового кабінету №15 Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; підстава затримання: ухвала Козятинського міськрайонного суду Вінницької області (справа № 133/2976/20) від 28.10.2020 (т. 9 а.к.п. 120-123).

- заявою ОСОБА_11 від 28.10.2020, у якій вона дозволяє працівникам поліції провести слідчий експеримент, а саме: відтворення за місцем свого проживання (т. 9 а.к.п. 68);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2020 та відеозаписом до протоколу, згідно з якими у період часу з 21 год 26 хв до 21 год 35 хв старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_24 за участю підозрюваного ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_25 , у присутності понятих провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей підозрюваного ОСОБА_10 ; на диску з відеозаписом, який долучено до протоколу проведення слідчого експерименту від 28.10.2020, ОСОБА_10 повідомляє, що «29.09.2020 близько 09 год 00 хв він ішов з локомативного депо по вул. Крилова, його покликала баба, яка є його сусідкою, і попросила допомогти набрати воду, він погодився та вони зайшли у подвір`я. Після цього баба перша зайшла у будинок і сказала йому, щоб він також заходив і брав відро. Потім він зайшов у будинок. До цього моменту у даному будинку він не був. Відносин із нею не підтримував, не спілкувався, йому тільки відомо те, що вона дуже любила сваритися із сусідами. Пам`ятає, що у будинку усі двері кімнат були відчинені, шафи також. Після цього він взяв відро і почав виходити з будинку, а баба почала кричати, що її грабують. Баба стояла на виході з будинку. Потім вона його штовхнула, він штовхнув її у відповідь і вона впала. Після цього він допоміг її встати з підлоги і довів до спальні, де посадив її на ліжко. Потім почав виходити з кімнати, а баба у той час схопила його за спину, почала кричати, що він грабіжник і обзивати різними словами. Після цього він не стримався, схопив її і кинув на ліжко, вона продовжувала кричати і обзивати його. Потім він у стані афекту схопив ніж, який лежав біля ліжка на тумбі, і наніс бабі три удари ножем у ліву частину грудей. Оскільки він був у стані афекту, то не розумів, що його удари можуть спричинити смерть. Потім він заніс ніж в іншу кімнату (у кухню) і кинув його у тумбу. Баба після цього не кричала. Потім він пішов додому. У той день він був одягнений у спортивний костюм чорно-синього кольору та макасини чорного кольору. Про те, що сталося, він зрозумів лише вдома» (т. 9 а.к.п. 69-75);

-висновком експерта №1032 від 02.12.2020, відповідно до якого «на наданих для дослідження зрізках нігтьових пластин з лівої (об`єкти №2, 3, 4, 5) та правої (об`єкти №6, 7, 8) рук ОСОБА_23 , виявлені клітини з ядрами; в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на наданих для дослідження зрізах нігтьових пластин з лівої (об`єкти №2, 3, 4, 5) та правої (об`єкти №6, 7, 8) рук ОСОБА_23 , які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта); в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_23 (об`єкт №1), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта); генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на наданих для дослідження зрізах нігтьових пластин з лівої (об`єкти №2, 3, 4, 5) та правої (об`єкти №6, 7, 8) рук ОСОБА_23 , збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_23 (об`єкт №1), та не збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами, виявлених на поверхні зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 (об`єкти №3, 5, 7, 8, 9, 10 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 26.10.2020 №977); ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_23 та в об`єктах №2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 складає 6,6763 ? 10-37; сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,50 ундепильйонів (1,50 х 1036) осіб; генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на поверхні зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 (об?єкти №1, 2, 4, 6 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 26.10.2020 №977), збігаються між собою, є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_15 (об?єкт №1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 26.10.2020 №994) та генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об?єкт №1 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 26.10.2020 №1072), та не містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_23 (об?єкт №1); походження вищевказаних слідів від ОСОБА_23 виключається» (т. 8 а.к.п. 63-80);

- а також іншими доказами, аналіз яких наведено у вироку.

Наведені у вироку докази колегія суддів визнає належними, допустимими, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_10 в умисному вбивстві ОСОБА_15 з корисливих мотивів, за наведеними у вироку суду першої інстанції обставинами.

Доводи захисника про недоведеність корисливого мотиву на вчинення обвинуваченим умисного вбивства потерпілої, об`єктивно не підтверджені та суперечать доказам, наявним у матеріалах кримінального провадження, які є достовірними, послідовними, узгоджуються між собою та спростовують його версію подій, а тому розцінюються колегією суддів як намагання обрати такий спосіб захисту з метою уникнення ОСОБА_10 відповідальності за вчинене і, як наслідок, справедливого покарання.

З матеріалів кримінального провадження, а саме копій рішень Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.09.2018 (справа № 133/1993/18) та від 07.09.2018 (справа № 133/1992/18) вбачається, що в обвинуваченого ОСОБА_10 були наявні невиконані боргові зобов`язання за кредитними договорами у загальному розмірі понад 100000 гривень.

Доказів про те, що вказані боргові зобов`язання виконані обвинуваченим ОСОБА_10 сторона захисту не надала, а лише послалася на лист Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №6206/221932 від 25.02.2025.

Разом з тим, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про те, що зміст вказаного листа лише свідчить, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_10 заборгованості неодноразово завершувались не через сплату ОСОБА_10 боргових зобов`язань, а на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_10 після відкриття виконавчих проваджень, майже 2 роки навчався в Козятинському Міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту за спеціальністю помічника машиніста електровоза, отримував стипендію в розмірі 500 грн, однак заборгованість з стипендії не стягувалась і державним виконавцем не приймались ніякі заходи як по примусовому стягненню кредитної заборгованості на користь Кредитної спілки «Істок», так і примусових заходів, а саме накладення арешту на майно боржника, стягнення грошових коштів з банківського рахунку боржника, на переконання колегії не спростовують наявність корисливого мотиву, а лише можуть свідчити про те, що виконавчою службою не було вжито всіх заходів для розшуку майна боржника, на яке можна накласти стягнення.

Окрім того, не спростовують корисливого мотиву доводи захисника про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показам потерпілої ОСОБА_11 , яка стверджувала, що в матері на момент смерті було 1500 грн, та потерпілої ОСОБА_12 , яка стверджувала про наявність коштів у матері в сумі 1200 грн.

Колегія суддів зазначає, що потерпіла ОСОБА_12 лише вказувала приблизну суму грошових коштів 1200 гривень. Натомість потерпіла ОСОБА_11 , яка остання бачила покійну матір живою 27.09.2020, тобто за два дні до вбивства, чітко вказувала, що станом на 27.09.2020 у покійної залишалося 1500 гривень. При цьому обидві потерпілі підтвердили, що після вбивства їх матері грошові кошти зникли з будинку. Та обставина, що вказані кошти не були виявлені в обвинуваченого пояснюється лише тим, що його було затримано через місяць після вчинення вбивства.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає безпідставними посилання на невстановлення мотиву вчинення кримінального правопорушення - заволодіння грошовими коштам потерпілої ОСОБА_15 , а тому вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Доводи захисника про те, що протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_10 від 28 жовтня 2020 року проведений з істотними порушеннями чинного законодавства в частині отримання даного доказу, а тому є недопустимим доказом, були предметом перевірки суду першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

За висновками об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеними в рішенні від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17), метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням установленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.10.2020, проведеного за участю ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_25 , убачається, що у ньому зазначено про початок проведення слідчої дії та її закінчення, період проведення слідчого експерименту, який зазначено у протоколі, у повній мірі відповідає долученому до нього відеозапису, який жодного разу не переривався. Обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту не лише розповідав про обставини вчинення злочину, але і продемонстрував на манекені, яким чином, у якій кількості та послідовності він завдавав удари потерпілій ОСОБА_15 . Під час проведення слідчого експерименту слідчий детально розповів усім учасникам мету слідчого експерименту та яких саме обставин вона стосується, наголосив про роз`яснення учасникам слідчої дії процесуальних прав та обов`язків. Складений за результатами проведеного слідчого експерименту протокол підписаний усіма учасниками цієї слідчої дії, у тому числі ОСОБА_10 та його захисником, без будь-яких заяв чи зауважень.

Колегія суддів відхиляє посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_10 утримували в приміщенні Козятинського ВП Калинівського РВП ГУНП з 09 год 00 хв до 21 год 10 хв під психологічним тиском та знущанням (його грубо було позбавлено відпочинку, він не міг зорієнтуватись у обстановці і давав покази, які нав`язувались працівниками поліції).

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_10 після його затримання 28.10.2020 мав на собі сліди заподіяння йому тілесних ушкоджень. Про застосування до нього психологічного тиску та знущання тощо ОСОБА_10 під час досудового розслідування не повідомляв своїм близьким та захисникам. При цьому, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, з відеозапису слідчого експерименту убачається, що ОСОБА_10 за зовнішніми ознаками не виглядає як особа, щодо якої вчиняється психологічне та/або фізичне насильство,надані ним пояснення цілком послідовні, його поведінка спокійна. Що, на переконання апеляційного суду, свідчить про добровільність наданих показань під час слідчого експерименту. Крім того, з відеозапису слідчої дії видно, що покази обвинувачений ОСОБА_10 надає самостійно, послідовно, без будь-якого тиску в присутності захисника та понятих.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними узагальнені доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до необґрунтованості вироку у частині доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенню, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильну оцінку доказів, прийняття до уваги доказів, які є недопустимими, що потягло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок тяжкості.

Також колегія суддів не може погодитися й з доводами апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_10 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

У цій частині прокурором порушується питання про недотримання судом визначених законом вимог, які стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Відповідно до статей 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду, тощо.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК України, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК України розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Покарання у виді довічного позбавлення волі є таким видом покарання, що застосовується у випадках, коли необхідність пожиттєвої ізоляції особи від суспільства обумовлюється особливими обставинами, що обтяжують відповідальність, та виключною небезпечністю особи винного. Вказаний вид кримінального покарання призначається з урахуванням таких даних, як наявність судимостей в особи, у тому числі за вчинення тяжких насильницьких злочинів, з урахуванням негативних характеристик з місця проживання, що в свою чергу, свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення і, як наслідок, нехтування загальнолюдськими цінностями, зокрема, життям іншої людини.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, суд з дотриманням положень статей 50, 65 КК України врахував: ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 характеризувався позитивно, неодружений, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку. Також колегія суддів першої інстанції при призначенні покарання врахувала невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Отже, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, урахувавши дані про особу винного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_10 буде покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі. При цьому суд першої інстанції належно перевірив доводи потерпілих та прокурора про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі та визнав їх необґрунтованими у зв`язку з відсутністю особливих обставин, які би обтяжували покарання, а також відомостей, які б свідчили про особливу небезпечність обвинуваченого для суспільства.

Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі прокурора таких обставин і відомостей також не наведено, як і не зазначено переконливих мотивів необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 покарання саме у виді довічного позбавлення волі, яке є найбільш суворим покаранням і призначається лише у виняткових випадках. Також прокурором не наведено виключних обставин, які свідчать про недостатність призначеного покарання для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. При цьому апеляційний суд ураховує, що кожна з потерпілих переживає моральні страждання внаслідок смерті своєї матері, які проявляються у нервово-емоційному напруженні, погіршенні стану здоров`я, душевного дискомфорту, втраті спокою та нормального життєвого ритму. Разом з тим, їх позиція щодо призначення покарання не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом прийнято виважене, вмотивоване та обґрунтоване рішення щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років за злочин, який посягнув на найвищу соціальну цінність, а саме: життя людини, а тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначення ОСОБА_10 покарання у виді довічного позбавлення волі, є такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 обов`язкове додаткове покарання за вчинення особливо тяжкого корисливого злочину, у резолютивній частині оскаржуваного вироку в порушення вимог законодавства, не вказав яка саме частина майна обвинуваченого конфіскується, на переконання колегії суддів, є обґрунтованими.

Так, санкцією пункту 6 частини 2 статті 115 КК України передбачено обов`язкове застосування додаткового виду покарання у виді конфіскації майна.

За змістом ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судоми кримінального покарання», вирішуючи питання про застосування конфіскації майна, суди повинні враховувати, що такий вид додаткового покарання призначається лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини. Відповідно до вимог статті 59 КК у разі конфіскації не всього майна, а лише його частини суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Резолютивна частина судового рішення повинна бути ясною, чіткою, зрозумілою і не допускати неоднозначного тлумачення. Очевидно, що вирок, резолютивна частина якого не містить висновків суду про те, який обсяг майна обвинуваченого підлягає конфіскації, не відповідає критеріям чіткості, зрозумілості та однозначності,а відтак створює невизначеність для органів, які займаються виконанням такого рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК України ухвалення апеляційним судом свого вироку можливе лише за необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, збільшення обсягу обвинувачення, а також необхідності застосування більш суворого покарання.

У даному випадку зміна резолютивної частини вироку, шляхом уточнення виду конфіскації майна, не є погіршенням становища обвинуваченого, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а оскаржуваний вирок зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418,419, 424, 425, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_14 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14 квітня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_10 покарання за п.6 ч.2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4