Справа №522/7221/25
Провадження №1-кс/522/3499/25
УХВАЛА

28 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеси, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без фактичного місця проживання, раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000222 від 30.03.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000222 від 30.03.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2025 року приблизно о 21 годині 55 хвилин, більш точного часу встановити не вдалося можливим, ОСОБА_5 перебував на перехресті Ольгієвський узвіз та вулиці Скиданівська міста Одеси, де зупинив автомобіль марки «Хюндай Соната», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого рухався потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким за грошову винагороду у розмірі 300 грн. домовився, що ОСОБА_7 відвезе його до Залізничного вокзалу у м. Одесі, який знаходиться по вул. Італійський бульвар, 6.

Рухаючись у вищевказаному автомобілі, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, а предметом свого злочинного посягання обрав майно, яке б могло знаходитися в машині у потерпілого ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , рухаючись по Італійському бульвару біля скверу ім. Томаса у м. Одесі, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, сидячи на задньому пасажирському сидінні за сидінням водія, достовірно розуміючи, що водій автомобіля не звертає на нього увагу через постійний контроль дорожнього руху, 29.03.2025 року приблизно у період часу з 22:00 по 22:10, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, приставив до шиї потерпілого ОСОБА_7 предмет ззовні схожий на пістолет та, погрожуючи застосуванням насильства небезпечним для життя і здоров`я, заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами у розмірі 3500 грн., належними потерпілому ОСОБА_7 .

Заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 3500 гривень, ОСОБА_5 сказав останньому відвезти його за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 3.

Доїхавши до Фонтанської дороги, буд. 3, у м. Одеса, ОСОБА_5 вийшов з транспортного засобу, яким керував потерпілий ОСОБА_7 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном потерпілого, а саме грошовими коштами у розмірі 3500 грн. на власний розсуд.

03.04.2025 року о 22 год. 08 хв. ОСОБА_5 затримано органом досудового розслідування в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

04.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2025 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.06.2025 року, розмір застави не визначався.

Однак закінчити досудове розслідування у вказаний строк не надається можливим.

Постановою в.о. керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 30.03.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено до 3-х місяців, а саме до 03.07.2025 року включно.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, продовживши відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клоотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 залишила вирішення клопотання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрювану, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000222 від 30.03.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4 ст. 187 КК України.

Факт вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.03.2025 від потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 30.03.2025;

-протоколом огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 12-А від 03.04.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_9 від 03.04.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_10 від 03.04.2025;

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 03.04.2025 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_7 від 03.04.2025 в ході якого потерпілий серед 4 осіб, з яких 3 осіб було статистами упізнав ОСОБА_5 , як особу, яка здійснила злочин відносно нього в транспортному засобі;

-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 615 КПК України від 03.04.2025 о 22:08;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси 04.04.2025 року обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.06.2025 року, розмір застави не визначався.

Постановою в.о. керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 30.03.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено до 3-х місяців, а саме до 03.07.2025 року включно.

Слідчий суддя погоджується з прокурором, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_5 є уродженцем м. Одеси, громадянином України, українцем за національністю, офіційно не працевлаштований, який має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без фактичного місця проживання у м. Одесі, раніше не судимий, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, що, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, вказані обставини не дозволяють застосувати відносно підозрюваного запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки.

Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальним ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Також підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований та не має засобів для існування, тобто слідчий суддя вважає наявним ризик, передбачений в п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на вищевказане, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», слідчий суддя вважає необхідним продовження на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За викладених вище обставин у їх сукупності, враховуючи доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, об`єктивне існування в зазначеному провадженні зазначених вище ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що єдиним запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного є тримання під вартою, натомість, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин із погрозою застосування насильства та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не обирати.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000222 від 30.03.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеській слідчий ізолятор» на 37 (тридцять сім) днів, але в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 03.07.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1