УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

м. Київ

справа № 454/1114/25

провадження № 51 - 1614 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2023 року за № 0000103, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Суть питання та встановлені судом обставини

До Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів вказаного кримінального провадження з Сокальського районного суду Львівської області до Камінь-Каширського районного суду Волинської області в порядку ст. 34 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 надійшло до Сокальського районного суду Львівської області з порушенням правил територіальної підсудності, встановлених ст. 32 КПК України. Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, вчинено у м. Камінь-Каширському Волинської області, а тому розгляд має здійснювати Камінь-Каширський районний суд Волинської області.

Крім того, захисник вказує про наявність визначених абз. 6 ст. 34 КПК України виключних підстав для направлення справи до вищезгаданого суду - проживання обвинуваченого та більшості свідків у кримінальному провадженні на території Волинської області, зокрема, у Камінь-Каширському районі.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Статтею 34 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло

до суду з порушенням правил підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду,

який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження

(крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів

із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Цією статтею також закріплено, що якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Однією з форм закінчення досудового розслідування кримінального провадження з огляду на ст. 283 КПК України є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, який відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення. На цих відомостях ґрунтується публічне обвинувачення особи у суді і саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта з урахуванням ст. 337 КПК України проводиться судовий розгляд.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням засобів та усуненням перешкод.

У складеному слідчим СВ ВП № 2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області за адресою: Львівька область, м. Сокаль, вул. Міцкевича, 9, та затвердженому прокурором Сокальського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області за адресою: Львівька область, м. Сокаль, вул. Шептицького, 157, обвинувальному акті конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, не вказано.

Що стосується долученого захисником клопотання слідчого про визначення підслідності, поданого до прокурора в межах його компетенції, то воно є проміжним процесуальним документом на стадії досудового розслідування, а томуне може у слугувати підтвердженням вчинення злочину на певній території, як про це зазначає захисник.

Керуючись ст. 32 КПК України, прокурор направив обвинувальний акт до Сокальського районного суду Львівської області, тобто до суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, але тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.

У такому випадку кримінальне провадження може бути передано на розгляд не будь-якого іншого суду, а лише конкретного суду за місцем проживання зазначених учасників кримінального провадження.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, саме по собі перебування учасників кримінального провадження на території іншої області не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України.

З доданих захисником матеріалів убачається, що обвинувачений та свідки у цьому провадженні проживають на території різних областей України, а тому позиція захисника про направлення справи до Камінь-Каширського районного суду Волинської області є необґрунтованою.

До того ж, зважаючи на те, що підготовче судове засідання у справі не проведено, судом не вирішені питання, передбачені ст. 315 КПК України, в тому числі й про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Доводи захисника, що стосуються необхідності направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів є невмотивованими та не містять обґрунтованих підстав для визнання їх винятковими, з яких вбачалася б неможливість забезпечення виконання завдань цього провадженняСокальським районним судом Львівської області.

За таких обставин, підстав для направлення вищевказаних матеріалів до Камінь-Каширського районного суду Волинської області, колегія суддів не вбачає, а тому клопотання захисника слід залишити без задоволення.

З цих підстав та, керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2023 року за № 0000103, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3