Провадження №1-кп/523/1043/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м.Одеса

Пересипський (Суворовський) районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Пересипської (Суворовської) окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000201 від 19.11.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, не маючого реєстрації на території України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого та засудженого, зокрема востаннє:

- 02.08.2022 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 08.11.2024 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, 15.11.2020 року, приблизно о 15:00 годині, знаходячись біля перехрестя вулиць Паркової та Тургенєва в м.Одесі, діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 велосипед марки «Profi Aktiv», білого кольору, вартістю 3000 грн., заволодівши яким вказаний підсудний з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд та спричинив таким чином означеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, при цьому звернувшись до суду із заявою щодо розгляду справи без його участі, у зв`язку з чим, суд з урахуванням позиції сторін процесу та з метою дотримання розумності строків судового розгляду, вирішив здійснити розгляд кримінального провадження за відсутністю означеного потерпілого.

Підсудний ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у висунутому в кримінальному провадженні обвинуваченню, а будучи допитаним в судовому засіданні, надав суду пояснення про час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Так, під час допиту підсудний ОСОБА_5 пояснив суду, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставинах він таємно викрав залишений без стороннього догляду велосипед, який йому стало відомо пізніше належав потерпілому ОСОБА_6 . Найменування марки велосипеда, колір рами та вартість ним не оспорюються. Викрадене майно після використання він залишив неподалік від місця вчинення злочину. У скоєному кається і просить суворо не карати.

Наряду з викладеним, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, досліджування яких судом не здійснювалось у повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини та отримавши покази підсудного ОСОБА_5 , судом встановлено, що вказаний підсудний своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України.

Положення ч.2 ст.185 КК України регламентують, що кримінальна відповідальність за цією нормою настає за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, що карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

З огляду на п.1 примітки ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 вказаного Кодексу, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 у розглядуваному кримінальному провадженні, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, корисливу спрямованість і суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів проти власності, а також судом ураховується відсутність матеріальних претензій у потерпілого ОСОБА_6 до підсудного, стан здоров`я останнього та характеризуючі його особу дані.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини і станом на теперішній час відбуває покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 08.11.2024; зі слів у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває; неодружений і офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею на час затримання не займався.

Сукупність наведених обставин свідчить про стійку схильність ОСОБА_5 до кримінально-протиправної поведінки, про системність вчинення ним кримінально-караних діянь та про небажання стати на шлях виправлення, що у свою чергу обумовлює висновок про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, обставинами, що пом`якшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 , не встановлено.

З огляду на ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань), зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини інкримінованого підсудному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його ступінь тяжкості й суспільної небезпечності, наведені вище характеризуючі дані про особу останнього, суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень має відбуватися лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах строків, встановлених санкціє ч.2 ст.185 КК, але із одночасним застосуванням положень ч.4 ст.70 цього ж Кодексу та з призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 08.11.2024 року, яке належить відбувати у кримінально-виконавчій установі реально.

Так, положення ст.63 КК України встановлюють, що покарання у виді позбавленні волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Відповідно до ст.ст.72, 63 КК України, строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_5 належить рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень покарання, термін відбутого ним покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 08.11.2024 року.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 08.11.2024 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяця, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Відповідно до ст.ст.72, 63 КК України, строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень покарання, термін відбутого ним покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 08.11.2024 року, тобто з 27.10.2021 року (виходячи зі змісту резолютивної частини вироку суду від 08.11.2024).

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні велосипед марки «Profi Aktiv», білого кольору, який за постановою інспектора СД Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеськй області ОСОБА_8 перебуває в розпорядженні останньої (у зв`язку з ненаданням до суду розписки чи акта прийому-передачі речового доказу), - повернути за належністю власникові.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та до ВнП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, - для виконання в частині їх відповідних повноважень, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення копії вироку.

С у д д я: ОСОБА_1