Провадження № 1-кп/127/762/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024 за № 0000244, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, непрацюючого, розлученого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , який спільно проживав з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є особою на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Під час спільного проживання ОСОБА_3 умисно, систематично вчиняв психологічне, фізичне та економічне насильство відносно ОСОБА_5 . Вказані дії ОСОБА_3 виражались у словесних образах, погрозах нанесення шкоди здоров`ю, примушуванні змінити право власності на земельну ділянку, фізичний вплив, що несли систематичний характер.

Так, ОСОБА_3 23.07.2024 приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно матері ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав та ударив рукою в обличчя, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_3 , складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 23.07.2024 приблизно о 19 год. 00 хв., продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав та ударив рукою в потилицю, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_3 , складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та терміновий заборонний припис відносно кривдника.

Крім того, ОСОБА_3 25.07.2024 приблизно о 21 год. 30 хв., продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно матері ОСОБА_5 , а саме: словесно ображав, ударив рукою в голову, порушив вимогу ТЗПСК від 23.07.2024 АА 462059, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_3 , складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок.

Крім того, 26.07.2024 приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_3 , не зупинившись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та економічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , що виражалось в нанесенні тілесних ушкодження, а саме ударами в голову, рук, ніг, штовханні, а також примушуванні передати йому право власності на земельну ділянку.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-469, 471 Кримінального процесуального кодексу України, 07.07.2025 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про примирення.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про примирення укладав добровільно, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі та просив суд угоду про примирення затвердити.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просила угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Зазначила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 просила угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Зазначила, що вони примирилися, угоду укладала добровільно, наслідки затвердження угоди зрозумілі.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

В пункті 1 статті 468 Кримінального процесуального кодексу України вказано, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно положень ч. 3 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. ч. 1, 3 ст. 469, ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження угоди, регламентовані ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом виконані вимоги ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що потерпіла повністю розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п. 2 ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Шляхом опитування сторін, суд переконався, що угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується, непрацюючий, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, несудимий.

Покарання сторонами угоди визначено згідно положень ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підстав, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, при цьому сторони врахували фактичні обставини та тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, визнання вини, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, та дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців із застосуванням згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 Кримінального кодексу України обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 91-1 Кримінального кодексу України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки, зокрема направлення для проходження програми для кривдників. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта №СЕ-19/102-25/759-ПС від 12.06.2025 в розмірі 9 359 грн 70 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 124, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07.07.2025 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2024 за № 0000244, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_3 згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 Кримінального кодексу України обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 9 359 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн 70 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя