Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5287/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/399/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000462 від 07.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч.1, ч.2 ст.311, ч.2, ч.3 ст. 309, ч.2, ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Вказує, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 30.04.2025 у справі №296/4661/25 дозвіл на проведення обшуку було надано саме на володіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_10 , а оскаржуваною ухвалою від 21.05.2025 накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку володіння за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №416005546. Водночас в матеріалах справи відсутня Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №416005546, однак є Інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно №416005546 від 03.03.2025 щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що об`єктом нерухомого майна за реєстраційним номером майна: 10648571 є будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_10 . Проте фактично обшук було проведено в сусідському домоволодінні - по АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_11 - мати ОСОБА_8 . Звертає увагу на те, що негласні слідчі дії, протоколи яких містяться в справі, проводилися за адресою: АДРЕСА_1 , належному матері підозрюваного ОСОБА_12 - ОСОБА_10 , тобто за місцем проживання вказаного підозрюваного. Вказує, що слідчий отримав дозвіл на проведення обшуку не в тому володінні, в якому хотів його провести, а тому вважає, що майно фактично було вилучено під час проведення несанкціонованого обшуку 13.05.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_11 .

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 14.05.2025 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, володільцем якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучене 13.05.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-блокнота в обкладинці коричневого кольору з написом «Note Book», з чорновими записами, який поміщено до сейф-пакету WAR 1592824;

-банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку поміщено до сейф-пакету WAR 1592824;

-кнопкового мобільного телефону марки «Nokia», без ідентифікуючих даних, який поміщено до сейф-пакету SUD 2032479;

-мобільного телефону чорного кольору, марки «Google», без ідентифікуючих даних, який поміщено до сейф-пакету SUD 2032479;

-зіп-пакет із сухою подрібненою рослинною масою зеленого кольору, який поміщено до сейф-пакету ICR 0043467;

-зіп-пакет із подрібненою масою коричневого кольору, який поміщено до сейф-пакету WAR 0060143;

-зіп-пакет із грибами, який поміщено до паперового пакету «НПУ СУ»;

-мобільного телефону блакитного кольору марки «Pixel 8 Pro», ІМЕН: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету SUD2032479.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000462 від 07.05.2024, за підозрою ОСОБА_12 у порушенні вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, тобто у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1, ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

13.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30.04.2025 в межах кримінального провадження №0000462 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , під час якого вилучені певне майно та речі, які мають відношення до кримінального провадження. З метою недопущення можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном для забезпечення заходу кримінального провадження - спеціальної конфіскації майна, конфіскації майна як виду покарання та з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на таке майно.

Враховуючи, що вилучене майно, яке зазначено в клопотанні слідчого має ознаки речового доказу в даному кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України слідчій суддя дійшов висновку про необхідність арешту майна. Водночас, враховуючи, що ОСОБА_8 не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, слідчій суддя дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених п.2 та п.3 ч.2 ст.170 КПК України, для накладення арешту на вилучене майно.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000462 від 07.05.2024 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1, ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

13.05.2025 під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступне майно: блокнот в обкладинці коричневого кольору з написом «Note Book», з чорновими записами; банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ; кнопковий мобільний телефон марки «Nokia», без ідентифікуючих даних; мобільний телефон чорного кольору, марки «Google», без ідентифікуючих даних; зіп-пакет із сухою подрібненою рослинною масою зеленого кольору; зіп-пакет із подрібненою масою коричневого кольору; зіп-пакет із грибами; мобільний телефон блакитного кольору марки «Pixel 8 Pro», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із сім-картою НОМЕР_4 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна № 416005546, речові права на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

13.05.2025 постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000462.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у клопотанні слідчого, яке погоджено прокурором про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого, яке погоджено прокурором про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Крім того, відповідно до п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Доводи апелянта про те, що дозвіл на обшук було надано за адресою АДРЕСА_1 , проте фактично обшук був проведений за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до протоколу обшуку від 13.05.2025 за участі ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 обшук проведено за адресою АДРЕСА_1 присутні під час обшуку особи в даному протоколі заперечень, зауважень чи доповнень не зазначали (а.п.50-55). Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.05.2025 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_10 , а відповідно до даних Державної міграційної служби України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за вказаною адресою : АДРЕСА_1 (а.п.58-59).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 не є підозрюваним та не має відношення до даного кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження і може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Більш того, з протоколу за результатами проведення НСРД від 15.01.2025 вбачається причетність ОСОБА_8 до даного кримінального провадження і саме тому ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 30.04.2025 було надано дозвіл на проведення обшуку саме за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 (а.п.30-33, 48-49). Вказане підтверджується також Додатком №2 до Рішення виконкому Баранівської міської ради від 31.05.2018 №115 та Довідкою старости Кашперівського старостинського округу від 10.06.2025 про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Доводи апелянта про те, що слідчим в клопотанні не зазначена, а слідчим суддею не встановлена підстава арешту майна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в клопотанні слідчого та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що підставою арешту майна є збереження речових доказів.

Доводи апелянта про те, що майно, на яке накладено арешт не містить ознак речових доказів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ, втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 170-173 КПК України, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000462 від 07.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч.1, ч.2 ст.311, ч.2, ч.3 ст. 309, ч.2, ч.3 ст. 307 КК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: