Справа 688/1995/25
№ 1-кс/688/917/25
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06 травня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в межах кримінального провадження №0000856 від 04 травня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

06 травня 2025 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 04 травня 2025 року близько 12:35 год, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Мобіжук», що по вул. Лесі Українки, 158/1, в м. Полонному Шепетівського району Хмельницької області, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з прилавку магазина викрав мобільний телефон марки «Apple iPhone 11», який був у чохлі типу «бампер» білого кольору, в якому знаходилися сім-карта ПрАТ «Київстар», що належить ОСОБА_7 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 12300 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану, вчиненого повторно, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

04 травня 2025 року о 18 год 15 хв ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

05 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_8 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

04 травня 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000856 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Клопотання, яким обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 отримали 05 травня 2025 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 04 травня 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 травня 2025 року; протоколом огляду відеозаписів від 05 травня 2025 року та іншими узгодженими матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стороною обвинувачення не доведено наявність такого ризику, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема враховано те, що останній не має міцних соціальних зв`язків, будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, та у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання,може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, після вчинення злочину ОСОБА_6 перебував на вокзалі, що також свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Зокрема, 14 квітня 2025 року Шевченківською окружною прокуратурою м. Запоріжжя до суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, що свідчить про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень та небажання ставати на шлях виправлення, отже існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

З врахуванням, інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_6 злочину, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Відповідно до ст.183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави та зазначити обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Оскільки стороною обвинувачення не надано доказів про отримання підозрюваним закордонного паспорту, такий обов`язок, як здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України, на підозрюваного не покладати.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 02 липня 2025 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити ОСОБА_6 заставу розміром 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з населеного пункту (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 07 травня 2025 року.

Слідчий суддя