Справа № 286/2582/25
Провадження № 1-кс/286/507/25
У Х В А Л А

21.08.2025 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 286/2582/25 за скаргою ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000096 від 25.04.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2025 року суддею Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід у справі 286/2582/25 за скаргою ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000096 від 25.04.2024 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в тому числі по фактах корупційних дій посадових осіб Міністерства юстиції України та Овруцької міської ради, зокрема і ОСОБА_5 .. Оскільки, чоловік судді ОСОБА_6 тривалий час працював першим заступником міського голови ОСОБА_5 , підтримує з ним ділові відносини, відповідно ОСОБА_5 є добрим знайомим і судді, тому з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявляє собі самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 просить проводити розгляд заяви про самовідвід без її участі та задовольнити заяву.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій зазначає, що враховуючи позицію заявника, яка викладена в заяві про самовідвід та заяву про самовідвід судді ОСОБА_7 від 22.07.2025 року по цій же справі, вважає, що судді Овруцького районного суду просто бояться цієї особи ОСОБА_5 .. Щодо задоволення відводу покладається на погляд суду.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтями 75,76 КПК України визначені підстави для відводу судді у кримінальному провадженні.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім 'ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Та згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності таких обставин суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад кримінального судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

За таких обставин, оцінюючи за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв стосунки, що розглядаються, з метою усунення будь-яких підстав, які можуть викликати сумнівні почуття в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 , в тому числі і з метою забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 75-76, 80-82, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву судді Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 286/2582/25 за скаргою ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження №0000096 від 25.04.2024 року, задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1