"13" травня 2025 р. Справа № 363/2532/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Вишгородского РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000390 від 11.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Вишгородского РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000390 від 11.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в якому просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та утримувати його на Гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що що 11.05.2025 в період часу з 00:00 год. по 00:25 год. (точного часу слідством не встановлено) ОСОБА_4 , перебував на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, діючи умисно, ОСОБА_4 взяв до рук ніж, який знаходився у нього при собі, під час штовханини з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наніс не менш двох ударів ножом в область лівої плевральної порожнини та грудної клітини ОСОБА_8 , удар ножом в область грудної клітини ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої плевральної порожнини з пошкодженням легені, пневмотораксу зліва, проникаюче ножове поранення грудної клітини, та ОСОБА_9 у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини зліва з пошкодженням легені, пневмотораксу.

Ураховуючи викладене, 12.05.2025 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України

є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України може:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним (від 5 до 8 років позбавлення волі), може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- згідно п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Про наявність даного ризику свідчить те, що слідством наразі не виявлено засіб вчинення злочину.

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, та може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які надають показання щодо обстановки на місці події під час вчинення злочину, щоб ті змінили показання, а підозрюваний ухилився від відповідальності у даному кримінальному провадженні.

В разі застосування до ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, здійснення останнім впливу на свідків та потерпілого по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України, тому ОСОБА_4 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та утримувати його на Гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 без визначення розміру застави.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання сторони обвинуваченого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зауважили, що ОСОБА_4 не знаходиться під вартою та прибуває за викликами як до слідчого, так і до слідчого судді, повністю визнає свою вину та співпрацює з органом досудового розслідування. Окрім того останній має намір відшкодувати завдану кримінальним правопорушенням шкоду, про що вже йдуть перемовини з потерпілими. Тож достатнім для належної процесуальної поведінки підозрюваного є застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, щодо застосування до нього запобіжного заходу, підтримав думку своїх захисників.

Окрім того в судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_10 , яка зазначила, що вона є матір`ю підозрюваного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира перебуває в спільній частковій власності її та її сина ОСОБА_10 .. Не заперечує проти того, щоб її син знаходився за вказаною адресою під цілодобовим домашнім арештом. Також зауважила, що має змогу забезпечити останнього всім необхідним в цей період.

Заслухавши думку учасників судового засідання, показання свідка, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею зазначається наступне.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000390 від 11.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.05.2025, за погодження з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та вручено її письмову копію.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол огляду місця події від 11.05.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 11.05.2025 року; протокол впізнання від 11.05.2025 року за участі свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 11.05.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 11.05.2025 року; протокол слідчого експерименту від 11.05.2025 року за участі свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 11.05.2025 року; протокол впізнання за участі свідка ОСОБА_14 від 11.05.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 11.05.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 11.05.2025 року; протоколом огляду від 11.05.2025 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.05.2025 року; протокол впізнання за участі потерпілого ОСОБА_8 від 11.05.2025 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.05.2025 року; протоколом впізнання за участі потерпілого ОСОБА_9 від 11.05.2025 року; довідками, виданими КНП «Вишгородська ЦРЛ» про наявні тілесні ушкодження у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та інші матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Враховуючи наведену вище практику Європейського Суду з прав людини та не вирішуючи питання доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, підозра в розумінні вимог ст.ст. 177, 178 КПК України є обґрунтованою.

З урахуванням вищевикладеного та повідомленої ОСОБА_4 підозри слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, які передбачені пунктами 1-3 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні .

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

За таких обставин, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1-3 статті 177 КПК України, особу ОСОБА_4 , який зі слів раніше не судимий, має постійне місце проживання, яке співпадає з реєстрацією, характеризується позитивно, та в період здійснення досудового розслідування добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, що в своїй сукупності свідчить про не доведення стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що сама тільки тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не може бути беззаперечною підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового засідання. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків, а отже клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183,184,193,194,309 КПК України,слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Вишгородского РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000390 від 11.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12.07.2025 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом слідчого, прокурора, суду, перебування в органах досудового слідства, суду й участі в слідчих та процесуальних діях в кримінальному провадженні, судових засіданнях, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному проваджені;

- повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати Оболонське РУ ГУНП в м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Оболонське РУ ГУНП в м. Києві.

Ухвала діє до 12.07.2025 року.

Повний текст ухвали проголошено 16.05.2025 року о 14 годині 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1