Справа № 750/9018/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/342/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

10 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

слідчої ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , студента 1 курсу Маріупольського коледжу, неодруженому, раніше не судимому, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на строк до 31 серпня 2025 року, з визначенням застави в 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 грн.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя виходив з того, що є достатні підстави вважати доведеними ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків з метою змінити показання на свою користь; перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки під час обшуку у підозрюваного вилучені речовини, які за зовнішніми ознаками схожі на наркотичні.

При цьому, визначаючи заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатної особи, слідчий суддя врахував доводи підозрюваного щодо готовності співпрацювати з органом досудового розслідування, надання зізнавальних свідчень та щире розкаяння, вчинення одного епізоду злочину з суто матеріальною вигодою, відсутність судимостей та негативних характеристик, що і стало підставою для визначення застави.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, через невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення застави.

Апелянт стверджує, що слідчий суддя необґрунтовано прийняв рішення про визначення застави при застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням тих обставин, на які послався у судовому рішенні.

Прокурор переконаний, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, оскільки ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, в період діючого воєнного стану, за наявності ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на момент застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 сягають високого ступеню. Автор скарги вважає, що встановлений розмір застави, разом з покладенням мінімального переліку обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, не зможуть в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку на даному етапі досудового розслідування. Підкреслює, що характер протиправної діяльності ОСОБА_6 , його обізнаність про можливість перетину державного кордону поза пунктами пропуску, а також наявність реальної можливості покинути територію України, оскільки він як студент користується правом на відстрочку від мобілізації, підвищують ризик переховування, а отже, є високим за своїм ступенем реалізації.

Зазначає, що оскільки ОСОБА_6 усвідомлює, що його протиправну діяльність викрито, то може здійснити заходи щодо впливу на свідків, попередити невстановлених спільників, а також є загроза знищення речей, які можуть бути доказами у справі. Високим є і ступінь ризику продовжити вчинення злочинів, оскільки у автомобілі підозрюваного було вилучено речовину сходу на наркотичні засоби, за фактом придбання та зберігання яких розпочато досудове розслідування. При цьому прокурор вказує, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_6 є злочином з формальним складом і він є закінченим незалежно від настання наслідків. Тоді як мотив і мета такого злочину не впливають на його кваліфікацію. Відтак, враховуючи характеризуючі особу дані, наявність обґрунтованої підозри та високий ступінь імовірності встановлених ризиків, лиш запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен їм запобігти.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вказуючи, що вони прибули відразу на виклик апеляційного суду, змінену підозру їм вручили в приміщенні апеляційного суду, проти чого вони не заперечували, ОСОБА_6 визнає свою провину, кається, співпрацює із слідством, чого не заперечувала присутня під час апеляційного розгляду слідча, дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Чернігівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним про діючий воєнний стан в Україні, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності ЗСУ у особливий період, не пізніше 25.06.2025 року, перебуваючи на території смт. Десна Чернігівської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи реальну можливість незаконного заробітку, під час дії воєнного стану шляхом організації незаконного переправляння осіб призовного віку через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, яке в свою чергу сприятиме зменшенню мобілізаційного ресурсу, підшукав військовослужбовця ОСОБА_10 , який проходить базову загальну військову підготовку у військовій частині НОМЕР_1 , для подальшого вивезення останнього з розташування військової частини повз встановлені блок пости та наряди правоохоронців.

Крім цього, не пізніше 27.06.2025 ОСОБА_6 залучив до протиправної діяльності діючого військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_11 , який виступаючи у ролі водія, мав надати послуги з вивезення мобілізованого військового ОСОБА_10 , з метою самовільного залишення останнім території військової частини, для подальшого виїзду за кордон.

У подальшому ОСОБА_6 організував та надав вказівку ОСОБА_11 про необхідність доставлення ОСОБА_10 до с. Неданчичі Чернігівської області, проте в ході даної поїздки, 02.07.2025, приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були зупинені на блок-посту поблизу с. Пильня Чернігівської області уповноваженими співробітниками СБУ.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний має: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Також враховуючи обставини злочину у якому підозрюється ОСОБА_6 дійсно зберігається висока імовірність приховування певних речей, що можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

Можливість впливу на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом створення штучних доказів обумовлено особливістю самого злочину, що не містить вичерпного переліку доказової бази, вплив на яку може мати негативні наслідки для встановлення об`єктивної істини у справі. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обумовлений тим, що у підозрюваного було виявлено та вилучено речовини, які за зовнішніми ознаками схожі на наркотичні, а відтак реальність вказаного ризику має високий ступінь імовірності.

Отже, на переконання суддів апеляційного суду, висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про подію кримінальних правопорушень, відомостей про особу підозрюваного, а також оцінки доводів прокурора.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ухвала містить достатнє мотивування прийнятого рішення, з посиланням на всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненні злочину та співпрацює з органами досудового розслідування, є студентом, також має місце проживання та реєстрації, вже перебуваючи під заставою завчасно прибув у судове засідання апеляційного суду.

10 липня 2025 року в приміщенні апеляційного суду ОСОБА_6 було вручене повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру,а саме, збільшився об`єм підозри додатково у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 307 КК України.

З урахуванням характеру оголошеної підозри на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, обставин кримінального провадження, визнання підозрюваним провини та його співпрацю із слідством, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді були законні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 липня 2025 року щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1 КК України, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14