Справа № 761/2581/25
Провадження № 1-кс/761/2395/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань (далі -ДБР) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що 03.01.2025 ОСОБА_4 поштовим зв`язком на адресу вказаного органу досудового розслідування направив заяву від 12.12.2024 про вчинення детективом Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) та прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) кримінальних правопорушень за ст. 372, 373 КК України.

Заява ДБР отримана 05.01.2025, однак на день звернення зі скаргою до слідчого судді відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені.

На думку заявника, вказане свідчить про бездіяльність посадових осіб вказаного органу досудового розслідування.

У зв`язку з цим заявник просив зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення відповідно до заяви та розпочати розслідування.

У судовому засіданні представника заявника - адвокат ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого ДБР внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 12.12.2024.

Слідчий ДБР, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, що у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши скаргу, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 1 КК України завданням зазначеного нормативно-правового акту є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначив, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Завданнями кримінального провадження у силу ст. 2 КПК є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставини, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду, якщо не було події кримінального правопорушення або у діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 дійшла висновку, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Реєстрації у ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути внесені до ЄРДР. Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), відповідно до якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, з викладеного вбачається, що звертаючись до органу досудового розслідування чи прокуратури, особа у повідомленні про кримінальне правопорушення має навести чіткі обставини події або подій, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення

Із заяви ОСОБА_4 вбачається, що останній 20.02.2024 повідомлений у кримінальному провадженні № 000190 від 24.04.2023 про підозру за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється детективом НАБУ, процесуальне керівництво - прокурором САП.

Під час досудового розслідування у зазначеному вище кримінальному провадженні стороною обвинувачення підозрюваному ОСОБА_4 запропоновано укласти з прокурором угоду про визнання винуватості з урахуванням надання підозрюваним викривальних показань щодо участі інших осіб у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 369 КК України.

Однак, описані вище процесуальні дії сторони обвинувачення, на думку ОСОБА_4 , свідчать про вчинення детективом НАБУ та прокурором САП кримінальних правопорушень за ст. 372 КК (притягнення завідома невинного до кримінальної відповідальності) та 373 КК (примушування давати показання при допиті шляхом незаконних дій (примушування шляхом погроз, підкупу, шантажу) з боку прокурора/слідчого).

У той же час, у силу п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Відповідно до примітки до ст. 45 КК до корупційних відноситься злочин, передбачений ст. 369 КК.

З викладеного витікає, що кримінальний процесуальний закон надає сторонам кримінального провадження можливість досягнути між собою домовленості, у якій підозрюваний добровільно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в обмін на призначення заздалегідь узгодженого покарання.

Отже, пропозиція процесуального керівника щодо укладення з підозрюваним добровільної угоди про визнання винуватості за умови викриття останнім інших причетних до вчинення корупційного правопорушення осіб, не може свідчити про наявність у діях детектива та прокурора ознак злочинів за ст. 372, 373 КК.

Таким чином, аналіз наведених заявником у скарзі обставин свідчить, що останній у непроцесуальний спосіб намагається вплинути на дії сторони обвинувачення з метою створення перешкод для з`ясування обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві ОСОБА_4 достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що у цьому випадку органом досудового розслідування не допущено бездіяльності, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 214, 303, 304, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 12.12.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1