Справа № 303/4530/25
Провадження № 1-кп/303/411/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

08 серпня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 07 лютого 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 07 лютого 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2025, о 17 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в під`їзді на 3-му поверсі будівлі, вийшовши з квартири АДРЕСА_1 , діючи з єдиним корисливим умислом на збут психотропних речовин, а саме метамфетаміну, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, під час проведення оперативної закупки, шляхом продажу за 400 гривень, незаконно збув громадянину під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_6 кристалічну речовину білого кольору, в одному згортку металевої фольги сріблястого кольору, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежений - метамфетамін, вагою 0,0531 г, (в перерахунку на метамфетамін основу).

Крім цього, 26.03.2025 о 16 годині 08 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в під`їзді на 3-му поверсі будівлі, вийшовши з квартири АДРЕСА_1 , діючи з єдиним корисливим умислом на збут психотропних речовин, а саме метамфетаміну, громадянину під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_6 та будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.309 КК України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, під час проведення оперативної закупки, шляхом продажу за 400 гривень, незаконно збув громадянину під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_6 кристалічну речовину білого кольору, в одному згортку металевої фольги сріблястого кольору, під виглядом психотропної речовини, обіг якої обмежений - метамфетамін, масою в перерахунку на метамфетамін основу 0,0436 гр.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто - незаконний збут психотропних речовин, вчинений особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.309 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, набув психотропну речовину- метамфетамін, обіг якої обмежено, масою в перерахунку на метамфетамін: 0,7352 г. та 0,1196 г, яку умисно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, діючи повторно, з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, зберігав з метою збуту в розфасованому вигляді, а саме в окремих 3 згортках металевої фольги, масою у перерахунку на метамфетамін 0,7352 г, що знаходилось в чорній наплічній сумці за місцем його проживання в квартирі АДРЕСА_1 до її виявлення та вилучення працівниками Мукачівського РУП ГУНИ в Закарпатській області - 26.03.2025 о 17 годині 10 хвилин. Та, масою в перерахунку на метамфетамін основу 0,1196 гр, яку ОСОБА_4 зберігав з метою збуту, а саме в одному згортку металевої фольги, який з метою приховання своєю протиправної діяльності викинув через вікно квартири АДРЕСА_1 , та який було виявлено та вилучено працівниками Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області - 26.03.2025 о 19 годині 12 хвилин на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 .

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто - незаконне зберігання психотропних речовин, з метою збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

У сукупності дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто - незаконний збут психотропних речовин, вчинений особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України та незаконне зберігання психотропних речовин, з метою збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Так, 26.03.2025 о 17:00 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Надалі, 27.03.2025 о 16:48 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Після затримання ОСОБА_4 , судом розглянуто клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, за результатми чого було винесено рішення про задоволення такого клопотання, строком до 24.05.2025 та надалі строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 26.06.2025.

При цьому, 18.06.2025 до Мукачівського міськрайонного суду в порядку ст.291 КПК України було направлено обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_4 та наразі наявна необхідність у продовженні останньому запобіжного заходу.

23.06.2025 на стадії підготовчого судового засідання ухвалою Мукачівського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.08.2025.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину з корисливим мотивом, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Окрім того, при обранні вказаного заходу неможливо запобігти ризику вчинит інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується саме у вчиненні злочину після вчинення кримінального проступку.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування обвинуваченого під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків, які викликають довіру суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість злочину в якому він обвинувачується та особливості його вчинення, відсутність постійного джерела доходи та інших соціальних зв`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 може покинути межі Закарпатської області. Також на даний час слідством не встановлено місця де обвинувачений виготовляв чи придбав психотропні речовини та наркотичні засоби, це викликає потребу додаткових оглядів. Відповідно при застосуванні домашнього арешту обвинувачений зможе знищити, приховати знаряддя та засоби, які слідство у подальшому планує використати в якості доказів її злочинної діяльності та може безперешкодно продовжувати свою злочинну діяльність. Більше того, обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, єдиним джерелом доходів є незаконний збут психотропних речовин, а тому також унеможливлює обрати відносно нього вищевказаний запобіжний захід. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч.2 ст.307 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч.І ст.184 КПК України встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, міцних соціальних зв`язків не має, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином Зокрема, ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду та з метою уникнення покарання може схиляти інших осіб виступити в суді свідками та надати неправдиві показання про обставини вчинення кримінального правопорушення , мотивуючи тим, що їх покази зможуть в сукупності унеможливити всебічність, повному та неупередженість розгляду даного кримінального провадження та надати йому фальсифіковані алібі;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується саме у вчиненні злочину після вчинення кримінального проступку.

При цьому зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, предметом якого є психотропні речовини - метамфетамін. Даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу в організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне основних прав людини, та закріплене в ст. 49 Конституції України.

У зв`язку з вищезазначеним прокурор подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засідання прокурор підтримав подане клопотання з наведених в ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання. Пояснила, що клопотання необґрунтоване, ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу зменшились, тому відсутні підстави для задоволення клопотання. Крім того звернула увагу, що обвинувачений хворіє на гепатит С, тому йому необхідне медичне лікування, що неможливе при запобіжному заході у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши подане клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 травня 2025 року включно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 21.08.2025.

Отже, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, визначений вищезазначеною ухвалою, закінчується 21.08.2025. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

У судовому засіданні установлено, що на даний час ризики, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у подальшому і для його продовження, хоч і зменшились, однак своєї актуальності не втратили.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, міцних соціальних зв`язків не має, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду та з метою уникнення покарання може схиляти інших осіб виступити в суді свідками та надати неправдиві показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їх покази зможуть в сукупності унеможливити всебічність, повному та неупередженість розгляду даного кримінального провадження та надати йому фальсифіковані алібі;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується саме у вчиненні злочину після вчинення кримінального проступку.

Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено, в тому числі не свідчить про таку неможливість і лист № 389-ЧН-25 від 22.07.2025 року, згідно якого вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_4 є задовільним.

Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин суд доходить висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на даний час своєї актуальності не втратили.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим з плином часу його продовження не втратило актуальності.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені наслідками для конкретних осіб, наявність суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого упродовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

Разом з тим, враховуючи установлені у судовому засіданні обставини та беручи до уваги процесуальну поведінку обвинуваченого, суд вважає можливим зменшити раніше визначений обвинуваченому розмір застави до 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає межам встановленим п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , не одруженому, не працюючому, раніше судимому, громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, строком на 60 днів - по 06 жовтня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому та мешканцю АДРЕСА_3 , не одруженому, не працюючому, раніше судимому, громадянину України, розмір застави у межах 65 (шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196820 гривень (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять гривень, 00 копійок).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави, відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено 11.08.2025.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1