печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

07 липня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.06.2025 до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками.

03.07.2025 відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень від 02.07.2025 зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею.

Ухвалою головуючого судді кримінальне провадження призначено до підготовчого розгляду.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначення провадження до судового розгляду, крім того, заявив клопотання про продовження запобіжних заходів стосовно обвинуваченого.

Заперечень щодо призначенння провадження до судового розгляду від інших учасників не надійшло.

Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України є недоведеними. Крім того вказала, що стан здоров`я ОСОБА_5 під час перебування в ДУ "Київський СІЗО" погіршився.

Обвинувачений підтримавдумку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить наступних висновків.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, потерпілого, представник потерпілого, потерпілий, захисники обвинуваченого та обвинувачений.

Вирішуючи питання стосовно зміни міри запобіжного заходу чи його продовження щодо ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , сторона обвинувачення вважає, що наразі наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як переховування від суду, можливість впливати на свідків та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Прокурор обгрунтовує існування зазначених ризиків тим, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 184, 199 КПК України, клопотання прокурора про застосування чи продовження запобіжного заходу обов`язково повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, або ж виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Тобто, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Окрім цього, в розумінні КК України інкриміноване обвинуваченому діяння, є тяжким, проте сама по собі тяжкість злочину, який наразі є недоведеним, не може бути підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації» до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим. Особа, обвинувачена у вчинені злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою»

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Таким чином, суд при зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , враховує особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, зокрема, наявність батька на утриманні, наявність постійного місця проживання та реєстрації на території України, який раніше не судимий, що прокурором не спростовано.

Окрім цього суд бере до уваги доводи сторони захисту, що під час перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою його стан здоров`я погіршився і наразі він потребують кваліфікованої медичної допомоги, що підтверджується медичними виписками з амбулаторних карт.

Таким чином, суд, оцінюючи надані докази, надавши оцінку встановленим фактам щодо обвинуваченого, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків приходить висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід суд вважає співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 314, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000521 від 21.03.2025 року, на 05 серпня 2025 року, 13 годину 45 хвилин.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, потерпілого, представника потерпілого, захисників обвинуваченого та обвинуваченого.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього наступних обов`язків:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали суду та покладених судом обов`язків до 02.09.2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1