Справа № 183/5163/25
№ 1-кп/183/1845/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000081 від 02 травня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого в с. Гаврилівка Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, командира відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним проступку, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акта викладене клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву.

За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що 22 травня 2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №145 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду командира відділення 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

29 березня 2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше знайомого йому ОСОБА_5 , який тримав у руках пневматичну гвинтівку марки «Hatsan Striker 1000S». В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння пневматичною гвинтівкою марки «Hatsan Striker 1000S», яка належать ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 29 березня 2025 року приблизно о 15 годині 02 хвилині, перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_5 пневматичну гвинтівку марки «Hatsan Striker 1000S», яка належить останньому, під приводом користування та пообіцяв повернути.

Однак ОСОБА_3 заздалегідь розумів, що повертати пневматичну гвинтівку марки «Hatsan Striker 1000S» не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_5 , який, нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надав вищевказане майно.

Після цього ОСОБА_3 взяв у руки пневматичну гвинтівку марки «Hatsan Striker 1000S» та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, переніс її за своїм місцем мешкання. Після чого ОСОБА_3 30 березня 2025 року продав пневматичну гвинтівку марки «Hatsan Striker 1000S», яка належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 6201 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, винуватість ОСОБА_3 у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння досудовому розслідуванню визнається судом обставинами, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Також судом враховується, що ОСОБА_3 за місцем проходження служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання, суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення покарання у виді пробаційного нагляду на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судово-товарознавчу експертизу, вартість проведення якої склала 400,00 грн., яку було проведено судовим експертом ОСОБА_6 . Разом з тим, в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що експерт ОСОБА_6 не є державним експертом, тому вказані витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи (служби);

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск з відеозаписом з приміщення Повного Товариства «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко» та договір фінансового кредиту, закладу №DNZ-96.118096/0 від 30.03.2025 р. залишити зберігати при справі.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1