КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/5879/25
Провадження № 1-кп/552/701/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.25

25 липня 2025 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000358 від 01.04.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Марія Махарадівського району Грузія, із спеціальною-технічною освітою, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса останнього фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , на підставі статті 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 01.04.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, подане до суду 22.07.2025, про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

У поданому клопотанні прокурор посилається на наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які, на його думку, обумовлюють необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, прокурор зазначає: обвинувачена може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів та можливість призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років; існує ризик незаконного впливу на свідків, зокрема на свідка, який викрив її протиправну діяльність, а показання якого мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні; є підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, з огляду на вчинення кількох тяжких злочинів за короткий проміжок часу, відсутності постійного місця роботи та легальних джерел доходу.

На переконання прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе належним чином запобігти зазначеним ризикам, а забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченої можливе виключно шляхом її подальшого тримання під вартою.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, просила суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У разі відмови в зміні запобіжного заходу, захисник просила зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки визначена судом сума є непомірною для ОСОБА_5 .

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію захисника, просила не продовжувати їй запобіжний захід, оскільки на даний час визнає свою вину та готова понести покарання. Разом із тим вона просила врахувати, що її дочка є вагітною та потребує допомоги.

Суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченої, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, строк дії обраного обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчуються 26 липня 2025 року. У зв`язку з чим виникло питання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України встановлено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом положень пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.05.2025 до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 151 400 грн (що відповідає 50 прожитковим мінімумам для працездатних осіб), строком на 60 діб до 17 год 08 хв 26.07.2025 включно.

Отже, обґрунтованість підозри у цьому випадку була предметом перевірки слідчим суддею Київського районного суду м. Полтави в ухвалі від 29.05.2025.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує, що вона обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 307 КК України на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 308 КК України на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

З урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів і суворості можливого покарання, існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки станом на цей час судовий розгляд у кримінальному провадженні ще не розпочато, обвинувачена та свідки у судовому засіданні не допитувалися, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , може чинити тиск на свідків з метою впливу на їх показання в суді. Також, на думку суду, обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність.

Зазначені ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , не зменшилися та залишаються актуальними на даний час.

При цьому суд враховує, що обвинувачена має зареєстроване місце проживання, фактично мешкає за іншою адресою, не перебуває у шлюбі, неповнолітніх дітей на утриманні не має, а також раніше не судима (в силу ст. 89 КК України). Водночас суд вважає, що ці обставини не переважають суспільного інтересу у даному кримінальному провадженні, який полягає у забезпеченні повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи у строки, встановлені законом, а також у гарантуванні виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Отже, зазначені доводи не є достатніми для зміни обвинуваченій запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

На переконання суду, застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе ефективно нівелювати вказані ризики.

Таким чином, клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Визначений раніше слідчим суддею розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

У разі внесення застави на обвинувачену покладаються обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 181-183, 314-316, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 22 вересня 2025 року включно.

Залишити за обвинуваченою ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Роз`яснити обвинуваченій, що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення цієї ухвали. Внесення застави є підставою для її звільнення з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду в цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з м. Полтави, де вона фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами щодо обставин, викладених у обвинувальному акті, крім свого захисника, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій(ї) паспорт(и) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також у разі неявки обвинуваченої без поважних причин, належним чином повідомленої про виклик до суду, або у разі порушення інших процесуальних обов`язків,застава підлягає зверненню в дохід держави.

Копію цієї ухвали направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченою протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1