Провадження №1-кп/369/1411/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001657 від 07.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомир, громадянина України, який має середньо-спеціальну освітою, працює на посаді електро-зварювальника в ТОВ «Боатлаб», одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2011,2021,2024 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

Так, 04 листопада 2024 року, близько 14 години 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «TOYOTA AVENSIS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом вулицею, що за адресою: вулиця Осіння, с. Білогородка Бучанського району Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 10.1. та п. 10.9. ПДР України, відповідно до яких «10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», «10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становила пішохід ОСОБА_4 , яка знаходилась позаду автомобіля та рухалася з права на ліво відносно його напрямку руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу задньою правою частиною на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід, ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий черезвертлюговий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм небезпеки для життя.

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 10.1. та 10.9. ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілій ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілою, оскільки обвинувачений відшкодував заподіяну злочином шкоду.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника, просила закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що вона з обвинуваченим примирилися, шкоду останній потерпілій відшкодував, що підтверджено нотаріально завіреною заявою від 10.12.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, просив задовольнити клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 підлягає закриттю, а він- звільненню від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Статтею 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 12 КК України злочин, передбачений частиною першою статті 286 КК України, є нетяжким злочином.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою і відшкодуванням останній заподіяної злочином шкоди. Обвинуваченим ОСОБА_6 надана згода закрити провадження щодо нього за нереабілітуючої обставини.

Таким чином, ОСОБА_6 який вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше не судимий, примирився з потерпілою та відшкодував заподіяну їй шкоду, проти закриття відносно нього кримінального провадження за нереабілітуючих підстав не заперечує, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 46 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 6367 грн. 20 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Доля речових доказів вирішується у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 46 КК України, а також ст. 284 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження № 0001657 від 07.11.2024 за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн 20 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази:

- автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернуто під розписку ОСОБА_6 залишити у його користуванні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1