Справа №-613/2242/24 Провадження №-1-кп/613/96/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 06.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенів Яр Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 05 грудня 2024 року приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на спр ичинення шкоди здоров`ю, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході сварки, що сталася на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин зі своїм батьком ОСОБА_8 та його цивільною дружиною ОСОБА_5 , на яких відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», поширюється сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, знаходячись навпроти ОСОБА_5 , наніс останній один удар кулаком правої руки в область носу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , згідно з висновком експерта № 12-14/307-БГ/24 від 06 грудня 2024 року, потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу з синцями в області нижніх повік обох очей, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 день).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, від надання показань відмовився.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини, його винність підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових та речових доказів, а також показаннями потерпілої та свідків, наданими у судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що протягом 18 років перебуває у фактичних шлюбних відносинах із батьком обвинуваченого ОСОБА_8 , разом вони проживають за адресою : АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_7 проживає разом із матір`ю, вітчимом і братом у сусідньому домоволодіння по АДРЕСА_1 . Між їхніми домоволодіннями немає паркану, існує вільний доступ. 05.12.2024 близько 18 год. ОСОБА_5 разом із своєю донькою ОСОБА_9 перебували вдома у приміщенні літньої кухні. ОСОБА_10 сказала матері, що під вікнами хтось ходить, а коли виглянули на вулицю побачила, як хтось пройшов біля дровника. Вони здогадувалися, що це ОСОБА_11 . ОСОБА_5 покликала чоловіка, який знаходився у будинку, ОСОБА_8 вийшов і разом з ОСОБА_10 залишився на подвір`ї, ОСОБА_5 увійшла до приміщення літньої кухні. Потім вона почула шум на подвір`ї, вийшла і побачила, що її чоловік ОСОБА_8 повалив на землю ОСОБА_7 і сидить на ньому зверху, тримаючи його на землі. ОСОБА_5 пішла до сусідів (родичів ОСОБА_7 ), попросити, щоб вони його забрали. Сусіди не відповідали, ОСОБА_5 повернулася додому. ОСОБА_8 продовжував тримати ОСОБА_7 .. ОСОБА_9 пішла до сусідів, постукала до них, вийшов вітчим ОСОБА_12 , підійшов і забрав ОСОБА_13 на територію свого домоволодіння, почав його сварити. В ході з`ясування стосунків із вітчимом ОСОБА_13 вирвався, підбіг до ОСОБА_5 і ударив її кулаком правої руки в ніс, при цьому нічого не говорив. У ОСОБА_5 потекла кров з носа, вона відійшла, присіла і попросила доньку принести рушник.

Зазначила, що ОСОБА_7 раніше кілька разів, починаючи з осени 2024 року, без дозволу та запрошення заходив на територію їх домоволодіння, зокрема, 19 листопада 2024 року він прийшов і пошкодив дровник, до цього викрав бензопилу, пошкодив навіс. При цьому, він не намагався спілкуватися з батьком, це не було його метою, він лише пошкоджував належне батьку майно. До цього у ОСОБА_5 з ОСОБА_14 були нейтральні стосунки, ОСОБА_5 не заперечувала проти спілкування сина з батьком, але стосунки між останніми були напруженими. Чоловік потерпілої ОСОБА_15 кілька разів пояснював сину, що у разі, якщо йому щось потрібно від батька - він може підійти і попросити. Коли візити ОСОБА_16 на територію їх домоволодіння почастішали, ОСОБА_5 почала викликати поліцію, оскільки вона боялася, що сварка між сином і батьком може погано закінчитися, і саме з цим вона пов`язує виникнення у обвинуваченого неприязного ставлення до себе. Кілька разів ОСОБА_8 запитував у сина, чому він приходить до них, ОСОБА_11 відповідав «хочу і ходжу».

Допитана в судовому засіданні у присутності фахівця Служби у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області неповнолітня свідок ОСОБА_17 пояснила, що є донькою потерпілої ОСОБА_5 , а її вітчим ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_16 . Пояснила, що у грудні 2024 року увечері, близько 18 год., перебуваючи разом з матір`ю у приміщенні літньої кухні у себе вдома, вона почула шорох під вікнами. ОСОБА_17 сказала матері, щоб вона покликала ОСОБА_18 , останній вийшов з будинку, і вони удвох з ОСОБА_17 вирішили пройтися територією. ОСОБА_17 побачила ОСОБА_16 , який знаходився на території свого домоволодіння і почав наближатися до них. До цього ОСОБА_7 неодноразово заходив на територію їхнього домоволодіння без дозволу і пошкоджував їх майно. Коли ОСОБА_7 підійшов до них, він розмахував руками і поводив себе агресивно. ОСОБА_8 запитав, що він від нього хоче, чому приходить до них, ОСОБА_11 відповів «хочу і хожу». ОСОБА_8 взяв його за куртку, повалив на землю і почав тримати, щоб він не заподіяв нікому шкоди. Її матір ОСОБА_5 вийшла з кухні і пішла до сусідів, щоб забрали ОСОБА_7 , але сусіди не відповідали, вона повернулася. ОСОБА_17 сама покликала сусідів, вийшли вітчим і брат ОСОБА_16 , забрали його, повели додому. В присутності вітчима та брата ОСОБА_11 наніс її матері ОСОБА_5 удар кулаком в ніс, у цей час вони стояли навпроти, обличчям один до одного. На момент нанесення удару ОСОБА_5 не вживала щодо нього ніяких активних заходів, не тримала його. До цього між ОСОБА_7 та його батьком (вітчимом свідка) існували напружені стосунки, оскільки ОСОБА_7 неодноразово приходив до них і пошкоджував їхнє майно, матір викликала поліцію, однак, безпосереднього конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що є батьком обвинуваченого ОСОБА_7 05.12.2024 свідок перебував у себе вдома, почув, що під вінками хтось ходить. Вийшовши на вулицю, він біля дровника побачив свого сина ОСОБА_13 , який то стояв, то присідав. Потім ОСОБА_13 почав підходити до нього, на запитання батька, що йому потрібно, навіщо він прийшов, ОСОБА_13 відповів «хочу і ходжу». Знаючи, що ОСОБА_13 має до нього неприязне ставлення, у зв`язку з цим схильний до пошкодження його майна, ОСОБА_19 взяв сина за куртку, повалив на землю і тримав, щоб він не наніс нікому шкоди, крикнув дружині й доньці, щоб викликали родичів ОСОБА_13 . Останні спочатку не відповідали, потім вийшли вітчим і брат ОСОБА_13 , забрали його. Вітчим ОСОБА_20 почав сварити останнього, між ними розпочалася штовханина, в ході якої ОСОБА_13 підбіг до ОСОБА_5 , яка жодних активних дій до нього не вживала, та безпричинно наніс їй удар в ніс кулаком правої руки. В цей момент вони перебували навпроти один одного, обличчям один до одного.

ОСОБА_8 пояснив, що до цього мав місце факт крадіжки сином його бензопили, однак, заяву про вчинення кримінального правопорушення свідок не писав, дозволив сину забрати бензопилу собі. Крім того, 19 листопада 2024 року ОСОБА_7 пошкодив дах належного свідку дровника. Таку поведінку сину свідок пов`язує з тим, що син ревнує батька до нової родини.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що є вітчимом ОСОБА_7 05.12.2024 увечері, на його День народження, вони трохи посиділи, ОСОБА_13 вийшов на вулицю. Через деякий час до них постукали сусіди і попросили, щоб вони забрали ОСОБА_13 . ОСОБА_21 вийшов на вулицю, пішов до сусідського домоволодіння та побачив, як ОСОБА_8 (рідний батько ОСОБА_13 ) тримав сина на землі та встає з нього. Свідок підійшов до них, забрав ОСОБА_13 , повів його додому і почав його сварити, запитувати, навіщо він це робить. В ході сварки вони перечепилися і впали, ОСОБА_13 встав і побіг в ліс. Як ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження мачусі свідок не бачив, оскільки знаходився до них спиною. Щоб ОСОБА_5 вживала якісь активні дії до ОСОБА_7 свідок не бачив. Про існування конфліктних відносин між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 свідку невідомо, але сусіди скаржилися, що ОСОБА_7 ходить до них.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що проживає за адресою : АДРЕСА_1 разом із матір`ю, вітчимом і братом ОСОБА_14 . 05.12.2024 увечері він перебував удома, у вікна постукав його рідний батько ОСОБА_8 , вітчим і матір вийшли на вулицю. Потім ОСОБА_19 також вийшов на вулицю, побачив, що його брат ОСОБА_11 знаходиться на території сусідського домоволодіння, і вітчим заламав брата. Безпосередньо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не бачив. Про існування конфліктної ситуації між братом та сусідами йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 пояснили, що є працівниками сектору реагування патрульної поліції Богодухівського РВП ГУП в Харківській області. 05.12.2024 приблизно о 19 год. на їх службовий планшет надійшов виклик до с. Семенів Яр Богодухівського району Харківської області. Коли вони приїхали за адресою виклику, побачили потерпілу ОСОБА_5 , в якої був зламаний ніс, з носа йшла кров, вона затуляла ніс тканиною. Свідки викликали швидку допомогу. Як пояснила їм ОСОБА_5 , тілесні ушкодження їй наніс син її чоловіка ОСОБА_7 , в якому свідки упізнали обвинуваченого у справі. З`ясувалося, що ОСОБА_7 , який на момент приїзду працівників поліції знаходився вдома, проживає по сусідству з ОСОБА_5 та її чоловіком ОСОБА_8 .. Опитаний ОСОБА_7 підтвердив факт нанесення удару ОСОБА_5 в ході сварки зі своїм батьком ОСОБА_8 , разом з тим, зазначав, що цей удар був нанесений випадково.

Електронними рапортами старшого інспектора чергового Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 05.12.2024 зафіксовано надходження 05.12.2024 повідомлень на лінію 102: о 18.58 год. від ОСОБА_5 про заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , о 21.16 год. від лікаря швидкої медичної допомоги ОСОБА_24 про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 сусідом, діагноз закритий перелом кісток носу, забій надбрівної дуги зліва.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.12.2024 зафіксовано прийняття заяви від ОСОБА_5 , яка просила прийняти міри реагування до її сусіда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , який 05.12.2024 приблизно о 19.10 год. спричинив заявниці тілесні ушкодження.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП Богодухівська ЦРЛ від 06.12.2024, ОСОБА_5 було встановлено діагноз закритий перелом кісток носу без зміщення.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/307-БГ/24 від 06.12.2024 у ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження закритий перелом кісток носа з синцями в області нижніх повік обох очей, яке за ступенем тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 день).

Вищевказане ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травматичною поверхнею, індивідуальні особливості якого не знайшли свого підтвердження у характері ушкодження, але це міг бути і кулак руки людини, в період часу, вказаний у постанові, тобто 05.12.2024.

Вищевказане тілесне ушкодження виникло від нанесення по тілу ОСОБА_5 одного травматичного впливу, з прикладенням сили, достатньої для його спричинення.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 від 09.12.2024 підтверджено, що потерпіла пояснила фактичні обставини та показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень. Надані потерпілою пояснення під час слідчого експерименту відповідають показанням, що були надані нею у судовому засіданні.

Так, під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 05.12.2024 близько 19.00 год. вона разом зі своєю донькою ОСОБА_17 знаходилися вдома за адресою : АДРЕСА_1 , та перебували у приміщенні літньої кухні, яка знаходиться поряд з будинком. Донька почула, як під вікнами літньої кухні хтось ходить, вийшла під навіс, який прокладений від будинку до приміщення кухні, та побачила чоловічий силует, який наближався до приміщення, де зберігаються дрова. По силуету вони зрозуміли, що це син чоловіка ОСОБА_5 ОСОБА_7 .. ОСОБА_5 пішла до будинку, щоб покликати чоловіка, ОСОБА_8 вийшов із будинку та разом із її донькою ОСОБА_17 стояв під навісом. ОСОБА_5 повернулася до приміщення літньої кухні. Приблизно через 15 хвилин остання почула шум на подвір`ї, вибігла з кухні та побачила, що її цивільний чоловік ОСОБА_25 схопив свого сина ОСОБА_13 двома руками за комірець куртки та запитував, навіщо він прийшов до їхнього подвір`я та що він хоче від них, оскілки ОСОБА_13 не вперше приходить додому свого батька без дозволу та запрошення. В ході штовханини ОСОБА_25 повалив ОСОБА_13 на землю та сів на нього зверху, таким чином тримаючи останнього, щоб той не спричинив йому тілесних ушкоджень. ОСОБА_25 тримав ОСОБА_13 , а ОСОБА_5 разом з донькою пішли додому до батьків ОСОБА_13 , щоб їх покликати. Через деякий час до подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 прийшли вітчим ОСОБА_13 та брат ОСОБА_26 . ОСОБА_25 встав з ОСОБА_13 , підняв його і відпустив до вітчима і брата. Останні стали сваритися між собою, в ході чого ОСОБА_13 , будучи агресивно налаштованим, відійшов від ОСОБА_27 та ОСОБА_28 і правою рукою, зігнутою в кулак, наніс ОСОБА_5 один удар в область спинки носа, в останньої одразу пішла носом кров, вона присіла і попросила доньку принести полотенце. ОСОБА_5 відразу викликала поліцію. ОСОБА_5 показала на манекені, як саме, стоячи навпроти неї, обличчям до неї, ОСОБА_7 наніс їй один удар кулаком правої руки в область спинки носа.

Висновком судово-медичної експертизи від 10.12.2024 № 12-14/308-БГ/24 підтверджено, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , на який вказувала потерпіла під час проведення з нею слідчого експерименту 09.12.2024, не суперечить судово-медичним даним по механізму його спричинення, а саме це ушкодження (закритий перелом кісток носа з синцями в області нижні повік обох очей) утворилося від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якого не знайшли свого відображення у характері ушкодження, але таким предметом міг бути і кулак руки людини, на що вказала ОСОБА_5 . Наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 , на які вказувала ОСОБА_5 під час проведення з нею слідчого експерименту, та тілесним ушкодженням, яке малося у ОСОБА_5 , вказаним у висновку № 12-14/308-БГ/24 від 06.12.2024.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2024 за участю свідка ОСОБА_8 підтверджено, що свідок надав пояснення та показав обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_5 .. Пояснення, надані ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, повністю відповідають показанням, наданим ОСОБА_8 в ході судового засідання.

Так, ОСОБА_8 пояснив, що 05.12.2024 близько 19.00 год. він знаходився вдома за адресою : АДРЕСА_1 . Його цивільна дружина ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_17 знаходилися у приміщенні літньої кухні, яка знаходиться поряд з будинком. До будинку забігла ОСОБА_29 і сказала, що по подвір`ю хтось ходить. ОСОБА_25 вийшов з будинку і разом ОСОБА_10 стояв під навісом. ОСОБА_5 повернулася до приміщення кухні. Приблизно через 5 хв. ОСОБА_8 пішов до приміщення, де зберігаються дрова. Коли він підійшов до подвір`я сусідів, ОСОБА_10 сказала, що біля кухні хтось сидить. ОСОБА_25 побачив, як його син ОСОБА_13 почав йти у їхній бік. Коли ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_30 , останні схопив його двома руками за куртку та запитував, навіщо він прийшов до їхнього подвір`я та що він хоче від них, оскільки ОСОБА_13 не вперше приходить до них додому без дозволу та запрошення. В ході штовханини ОСОБА_25 повалив ОСОБА_13 на землю та сів на нього зверху, таким чином тримаючи останнього, щоб той не спричинив йому тілесних ушкоджень. ОСОБА_31 з донькою покликали матір ОСОБА_32 та його вітчима ОСОБА_27 . Через деякий час до подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 прийшли вітчим ОСОБА_13 та брат ОСОБА_26 . ОСОБА_25 встав з ОСОБА_13 , підняв його і відпустив до вітчима і брата. Останні стали сваритися між собою, в ході чого ОСОБА_13 , будучи агресивно налаштованим, відійшов від ОСОБА_27 та ОСОБА_28 і правою рукою, зігнутою в кулак, наніс ОСОБА_5 один удар в область спинки носа, в останньої одразу пішла носом кров. ОСОБА_8 показав, як саме, стоячи навпроти ОСОБА_5 , обличчям до неї, ОСОБА_7 наніс їй один удар кулаком правої руки в область носу.

Висновком судово-медичної експертизи від 10.12.2024 № 12-14/309-БГ/24 підтверджено, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , на які вказував свідок ОСОБА_8 під час проведення з ним слідчого експерименту 09.12.2024, не суперечать судово-медичним даним по механізму виникнення тілесних ушкоджень, а саме тілесні ушкодження у ОСОБА_5 (закритий перелом кісток носа з синцями в області нижні повік обох очей) утворилося від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якого не знайшли свого відображення у характері ушкодження, але таким предметом міг бути і кулак руки людини, на що вказав ОСОБА_8 ..Наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 , на які вказував ОСОБА_8 під час проведення з нимслідчого експерименту, та тілесним ушкодженням, яке малося у ОСОБА_5 , вказаним у висновку № 12-14/308-БГ/24 від 06.12.2024.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2024 за участю свідка ОСОБА_17 підтверджено, що свідок надала пояснення та показала обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_5 .. Пояснення, надані ОСОБА_17 під час слідчого експерименту, повністю відповідають показанням, наданим ОСОБА_17 в ході судового засідання.

Так, ОСОБА_17 пояснила, що 05.12.2024 увечері вона разом зі своєї матір`ю ОСОБА_5 знаходилась вдома за адресою : АДРЕСА_1 , а саме у приміщенні літньої кухні, яка знаходиться поряд з будинком. Вони почули на подвір`ї шум, ОСОБА_10 вийшла на вулицю та побачила навпроти кухні чоловічий силует, спочатку вона не зрозуміла, хто це, але її матір здогадалася, що це чин ОСОБА_8 ОСОБА_11 . Згодом на подвір`я вийшла її матір та пішла до будинку, щоб покликати ОСОБА_8 . Останній вийшов на вулицю та стояв на вулиці разом з ОСОБА_10 , вони дивилися, чи є хтось на подвір`ї, а ОСОБА_5 повернулась до приміщення кухні. ОСОБА_8 пішов до приміщення, де зберігаються дрова, яке знаходиться біля сусідської кухні. ОСОБА_10 побачила, що там хтось сидить, сказала про це ОСОБА_8 .. Чоловік піднявся і пішов в бік ОСОБА_30 та ОСОБА_10 , вони зрозуміли, що це ОСОБА_33 . Коли ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_8 , останній взяв його за куртку та почав запитувати, навіщо він прийшов. ОСОБА_25 повалив ОСОБА_13 на землю та тримав його, щоб той нікому не заподіяв шкоди. ОСОБА_5 вибігла з кухні, побачила, що відбувається, і пішла кликати батьків ОСОБА_13 , які проживають по сусідству. Ніхто не відчинив. Через деякий час ОСОБА_10 пішла кликати батьків ОСОБА_13 , після чого на подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 прийшли вітчим ОСОБА_13 та брат ОСОБА_26 . ОСОБА_25 встав з ОСОБА_13 та віддав його вітчиму і брату. Після цього між братами та ОСОБА_27 стався конфлікт. В ході сварки з вітчимом ОСОБА_34 , будучи агресивно налаштованим, без будь-яких причин підійшов до ОСОБА_5 , та, стоячи навпроти неї, наніс їй один удар кулаком правої руки в область носу.

ОСОБА_17 показала на манекені, як саме, стоячи навпроти ОСОБА_5 , обличчям до неї, ОСОБА_7 наніс їй один удар кулаком правої руки в область носу.

Висновком судово-медичної експертизи від 10.12.2024 № 12-14/310-БГ/24 підтверджено, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , на які вказувала свідок ОСОБА_17 під час проведення з нею слідчого експерименту 09.12.2024, не суперечать судово-медичним даним по механізму виникнення тілесних ушкоджень, а саме тілесні ушкодження у ОСОБА_5 (закритий перелом кісток носа з синцями в області нижні повік обох очей) утворилося від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якого не знайшли свого відображення у характері ушкодження, але таким предметом міг бути і кулак руки людини, на що вказала ОСОБА_17 .. Наявний причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 , на які вказувала ОСОБА_17 під час проведення з нею слідчого експерименту, та тілесним ушкодженням, яке малося у ОСОБА_5 , вказаним у висновку № 12-14/308-БГ/24 від 06.12.2024.

Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликають, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра під консультативним наглядом, на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, на обліку як безробітний у Богодухівський філії Харківського обласного центру зайнятості не перебуває.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 876 від 24.12.2024 ОСОБА_7 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, якому відповідає право порушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно з положеннями ст. 414 КПК України, явно несправедливим через м`якість визнається покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм видом чи розміром.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, в тому числі щирого каяття чи активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Так, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, щире розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19.

Разом з тим, обвинувачений зазначив про каяття у вчиненому лише у судових дебатах, до цього у судовому засіданні вину не визнав і не намагався вибачитися перед потерпілою. Тобто, обвинувачений фактично не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості.

Фактичних підстав для визнання та врахування інших обставин в якості таких, що пом`якшують покарання, зокрема, активного сприяння у розкритті злочину, суд не вбачає. Так, під активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Разом з тим, як було з`ясовано в судовому засіданні, обвинувачений не брав участі у проведенні слідчого експерименту або інших необхідних слідчих діях, у судовому засіданні показання давати відмовився.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судом взято до уваги фактичні обставини вчинення кримінального проступку, а саме, нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень мачусі, яка є особою з інвалідністю та жодних активних дій стосовно ОСОБА_7 безпосередньо не вчиняла, та обставини, що передували вчиненню кримінального проступку, а саме те, що згідно з поясненнями потерпілої та свідків ОСОБА_7 кілька разів приходив на територію домоволодіння до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 додому без дозволу та запрошення, пошкоджував належне їм майно, що знаходилося на подвір`ї. При цьому, поспілкуватися з батьком він не намагався.

Беручи до уваги на ведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, згідно з п.п.2, 4 ч.3 ст.59-1 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обов`язки: дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля, а саме утримуватися від спілкування з цивільною дружиною свого батька ОСОБА_5 та перебування на території домоволодіння, де вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , без її запрошення або дозволу, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 7 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Також з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 обмежувального заходу у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, що сприятиме виправленню обвинуваченого та буде в інтересах потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався. Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого та призначене судом покарання, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 393, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_7 на час пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля, а саме утримуватися від спілкування з цивільною дружиною свого батька ОСОБА_5 та перебування на території домоволодіння, де вона проживає, за адресою : АДРЕСА_1 , без її запрошення або дозволу; 5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_7 програми для кривдників та контроль за виконанням програми для кривдників останнім покласти на Богодухівську міську раду Харківської області.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 395 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено 09.05.2025.

Суддя ОСОБА_1