№ 1-кс/183/1111/25

У Х В А Л А
16 червня 2025 року Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна,-
в с т а н о в и л а :
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання власника, у якої тимчасово вилучене майно ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту щодо заборони на користування автомобілем марки «Renault Master», державний реєстраційний номером НОМЕР_1 , та повернути його на зберігання власнику.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2025 року на транспортний засіб Renault Master», державний реєстраційний номером НОМЕР_1 , накладено арешт та із забороною відчуження, розпорядження та користування автомобілем.
При розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, власник майна не приймала участі, тому після проведення слідчих дій, а саме огляду автомобіля, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертизи, які призначені в рамках досудового розслідування, звернулася до слідчого судді з клопотанням, яке обґрунтовує тим, що наразі потреба в арешті тимчасово вилученого майна відпала, тому просить скасувати арешт в частині заборони користування, що накладений ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 року.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дійшов до наступних висновків.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. КПК встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Відповідно до пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
За приписами ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно ст.174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
У судовому засіданні установлено, що арешт майна накладався з метою забезпечення збереження цього майна, як речових доказів.
Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
При цьому суд враховує, що гарантування права власності є одним із основоположних аспектів забезпечення верховенства права
Так, на час вирішення клопотання, встановлено, що в забороні користування арештованим майном відпала потреба, так як СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області були проведені всі необхідні слідчі дії відносно вилученого майна.
Слідчим заперечень проти скасування арешту майна не подано, доказів про наявність цивільного позову в рамках кримінального провадження не подано.
Враховуючи викладене, суддя вважає що арешт майна має бути частково скасованим, якщо відпали підстави його застосування.
Керуючись ст.174 КПК України, -
Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, - задовольнити.
Частково скасувати арешт щодо заборони на користування автомобілем марки «Renault Master», державний реєстраційний номером НОМЕР_1 , та повернути автомобіль на зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 року.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1