печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 прокурора - ОСОБА_3

володілець майна - ОСОБА_4 захисника - адвоката - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001701 від 20.08.2024,-

В С Т А Н О В И В:

20.06.2025 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту виявлене 05.06.2025 під час проведення обшуку в індивідуальному банківському сейфі у відділенні «Західне №39» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 35А, депозитарій 500, стійка 4, скринька НОМЕР_1, а саме: 400 000 доларів США та 190 000 ЄВРО, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторона обвинувачення вказує на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001701 від 20.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що службові особи низки суб'єктів господарювання, діючи умисно, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, заволоділи бюджетними коштами шляхом зловживання службовим становищем під час постачання продукції до державних установ, що не відповідає встановленій якості та по завищеній вартості.

Так, проведеними заходами отримано фактичні дані щодо вчинення службовими особами юридичних осіб приватного права дій, спрямованих на заволодіння чужим майном - коштами державних органів, установ та організацій, отриманих на виконання укладених державних контрактів (договорів) щодо постачання виробів молочної продукції для потреб в т.ч. Збройних Сил України, в умовах воєнного стану.

Встановлено, що Державний оператор тилу Міністерства оборони України (далі - ДОТ МОУ) здійснюючи функції щодо забезпечення тилових потреб Збройних сил України (далі - ЗС України), закуповує у суб`єктів господарювання виріб схожий на масло/сир з розрахунку 300-400 грн. за кілограм, в той час як ринкова вартість такого продукту, яка надходить до кінцевого споживача, структурного підрозділу ЗС України, становить близько 170 грн. за кілограм.

Внаслідок штучного завищення суб`єктами господарювання через підконтрольні підприємства з ознаками фіктивності вартості молочної продукції, яка поставляється на ДОТ МОУ за період 2024 року державі можливо заподіяно матеріальної шкоди на суму близько 600 млн грн.

Зокрема встановлено, що ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА» () є одними з основних постачальників харчових продуктів (в т.ч. кисло-молочних виробів, а саме вершкового масла та сиру твердого) на адресу ДОТ МОУ.

Відповідно до офіційних даних тендерних закупівель щодо надання послуг з поставки ДОТ МОУ продуктів харчування для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах на 2024 рік, замовником в яких виступав ДОТ МОУ, встановлено, що ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА» () є переможцями закупівельних тендерів.

Так, за результатами проведення тендерних закупівель за 2024 рік ДОТ МОУ уклав державні контракти із наступними юридичними особами:

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 96/07-24-ХП від 31.07.2024 укладений з ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 728 595 000,00 грн.;

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 59/05-24-ХП від 29.05.2024 укладений з ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 762 300 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 115/12-24-ХП від 09.12.2024 укладений з ТОВ «ГАРНА СТРАВА» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах,, на загальну суму 1 299 600 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 63/05-24-ХП від 29.05.2024 укладений з ТОВ «Асікс Груп» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 1 149 120 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 64/05-24-ХП від 29.05.2024 укладений з ТОВ «Асікс Груп» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 2 434 050 000,00 грн.

ДЕРЖАВНИЙ КОНТРАКТ (ДОГОВІР) ПРО ЗАКУПІВЛЮ № 109/12-24-ХП від 05.12.2024 укладений з ТОВ «Асікс Груп» (), щодо постачання продуктів харчування, в тому числі молочної продукції для особового складу військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗС України в стаціонарних та польових умовах, на загальну суму 968 850 000, 00 грн.

Також встановлено, що основними виробниками та посередниками виробників, сирного продукту та спреду, який по ланцюгу постачань надходить до структурних підрозділів ЗС України є ПП «ЯРМІЛК» (), ТзОВ «МолГал» (), ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» (), ТОВ Спарта 2015 (), ТОВ «Аспрод» ().

Крім цього, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що при постачанні продукції до ДОТ МОУ завищено ціни на масло та сир в 2-3 рази від ринкової. Встановлено, що ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА» () маючи можливість здійснювати закупівлю продуктів харчування для особового складу військових частин у СГД, що мають відповідні виробничі потужності для виготовлення продукції, залучають до цієї діяльності ряд фіктивних юридичних осіб, за допомогою яких штучно завищують вартість на вказану продукцію. Серед таких контрагентів, що здійснює штучне завищення цін на молочну продукцію є ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» ().

Водночас у діях посадових осіб ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» () вбачаються факти внесення до бухгалтерського та податкового обліку завідомо неправдивих відомостей щодо проведення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей необхідних для подальшого надання послуг ДОТ МОУ.

За результатами аналізу фінансово - господарських операцій вбачається відсутність походження товарів/послуг, що в свою чергу можливо призвело до розтрати коштів, що фінансуються з державного бюджету.

При цьому встановлено, що ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» () не мають достатньої виробничої потужності на виробництво такої кількості молочних продуктів, що постачається на адресу ДОТ МОУ. Так, службовими особами ТОВ «Миколаївмолпром», ТОВ ТД «ДМСЗ» та ТОВ «ДМЗ» в порушення вимог Національних стандартів (ДСТУ) та інших нормативних документів, а також умов договорів, постачається молочна продукція, вироблена з додаванням немолочних жирів.

У зв`язку із відсутністю достатньої виробничої потужності на виробництво такої кількості молочних продуктів, що постачається на адресу ДОТ МОУ, ТОВ «Миколаївмолпром» та ТОВ ТД «ДМСЗ» закуповують у ТОВ «Молокозавод «САМБРСЬКИЙ» () спред, який в подальшому постачається на адресу TOB «МИКОЛАЇВМОЛПРОМ».

Вказана протиправна діяльність із завищення цін на молочну продукцію, а також виробництва та постачання до ДОТ МОУ молочної продукції низької якості вчиняється учасниками організованої групи, до складу якої входять керівники, службові особи, співробітники вищевказаних підприємств та інших наразі невстановлених СГД з ознаками фіктивності.

В рамках проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, отримано зразки молочної продукції, яка поставлена на адреси військових частин ЗС України, за контрактами укладеними ДОТ МОУ з ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА», а виробниками вказаної молочної продукції є ПП «ЯРМІЛК» (), ТзОВ «МолГал» (), ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» (), ТОВ Спарта 2015 (), ТОВ «Аспрод» ().

В подальшому вказані зразки молочної продукції направлено на судову експертизу харчових продуктів, відповідно до висновку якої надані на дослідження продукти мають вкрай високий вміст немолочних жирів (93-99 % від загального вмісту жиру), склад яких не відповідає вимогам Національних стандартів (ДСТУ) та інших нормативних документів, а також не відповідає маркуванню яке є на упаковці наданих продуктів.

Отже, сукупність обставин дає підстави вважати, що посадові особи та бенефіціарні власники юридичних осіб ТОВ «Асікс Груп» (), ТОВ «Гран Прі ЛТД» (), ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» () та ТОВ «ГАРНА СТРАВА», ПП «ЯРМІЛК» (), ТзОВ «МолГал» (), ТОВ «Миколаївмолпром» (), ТОВ ТД «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМСЗ» (), ТОВ «ДМЗ» (), ТОВ Спарта 2015 (), ТОВ «Аспрод» () та інші невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою між собою вчинили дії щодо заволодіння коштами з державного бюджету, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього, встановлено, що при постачанні продукції (кисло-молочних виробів: вершкового масла та сиру) на адресу ДОТ МОУ та військових частин ЗС України завищено ціни на масло та сир в 2-3 рази від ринкової, за рахунок поставки підміни номенклатури товару на «спред» та «сирний продукт». Вказані дії є умисними, та попередньо узгоджуються та обговорюються учасниками протиправного механізму.

Внаслідок штучного завищення вартості молочної продукції (сир, масло), яка поставляється на ДОТ МОУ та військових частин ЗС України за період 2024 року державі можливо заподіяно матеріальної шкоди на суму близько 600 млн грн.

Також, встановлено, що службовими особами ТзОВ «Молокозавод «САМБІРСЬКИЙ» створено протиправний фінансовий механізм пов`язаний з обготівкуванням грошових активів компаній реального сектору економіки, надання послуг з зменшення податкового кредиту та перепродажу документів на продукцію отриманих внаслідок імпорту/експорту товарів.

Засновником та однією із ключових осіб ТзОВ «МОЛОКОЗАВОД «САМБІРСЬКИЙ» () є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який координує господарську діяльність ТзОВ «МОЛОКОЗАВОД «САМБІРСЬКИЙ» ().

05.06.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2025 проведено обшук в індивідуальному банківському сейфі, який орендує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні відділення «Західне №39» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 35А, депозитарій 500, стійка 4, скринька НОМЕР_1 в результаті якого вилучено: 400 000 доларів США та 190 000 ЄВРО.

05.06.2025 винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої 400 000 доларів США та 190 000 ЄВРО визнано речовими доказами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про накладення арешту з підстав викладених в самому клопотанні та зазначив, що накладення арешту на вказане майно , оскільки не застосувавши даний захід забезпечення, майно може бути втрачене та з метою збереження речового доказу. Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у повному обсязі та зазначив, що всі кошти які вилучені під час обшуку, є особистою власністю ОСОБА_4 і підтверджується податковими деклараціями та зазначив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2025 року у аналогічному клопотанні відмовлено у задоволені про накладення арешту в повному обсязі. Власник майна в судовому засіданні підтримав свого захисника та просив відмовити у задоволені клопотання в повному обсязі.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Завданнями кримінального провадження, згідно зі ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тимчасово вилучені під час проведення обшуку грошові кошти мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

Так, завданнями кримінального провадження, згідно зі ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у

безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин наявні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно.

Як правило арешт майна полягає у забороні використання майна, а також забороні розпоряджатися таким майном, так як не застосування заборони може призвести до зникнення майна, в даному випадку відчуження на користь добросовісного набувача і таким чином не буде можливості забезпечити конфіскацію майна, як виду покарання та забезпечити відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто визнане речовим доказом (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Метою накладення арешту відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів, арешт на які, відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 2 ст. 64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001701 від 20.08.2024 - задовольнити. Накласти арешт на майно, вилучене 05.06.2025 під час проведення обшуку в індивідуальному банківському сейфі у відділенні «Західне №39» АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 35А, депозитарій 500, стійка 4, скринька НОМЕР_1, а саме: 400 000 доларів США та 190 000 ЄВРО, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0001701 від 20.08.2024. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складений і оголошений о 15-00 год. 01 липня 2025 року

Слідчий суддя ОСОБА_1