ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2035/25 Справа № 204/5399/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на ухвалу Чечелівського районного суду м.Дніпра від 12 травня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 15 березня 2023 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Добропілля Донецької області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.149 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м.Херсон, зареєстрованого

за адресою: АДРЕСА_3 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.149 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м.Василівка

Запорізької області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.149 КК України,

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: м.Дніпропетровськ,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_7 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.149 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м.Дзержинськ

Донецької області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_8 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.149 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Чечелівського районного суду м.Дніпра від 12 травня 2025 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено зокрема стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 строк тримання під вартою до 10 липня 2025 року включно. Визначено зокрема стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242240 гривень. Відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої рішення суд мотивував тим, що встановлені під час розгляду клопотань обставини у своїй сукупності дають достатні підстави стверджувати, що наявні ризики, які у достатній мірі виправдовують подальше застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважав, що обраний та продовжений відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подавали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронного засобу.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що на даний час є об`єктивні підстави вважати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, відсутні, а твердження сторони обвинувачення та висновки суду першої інстанції з цього приводу є повністю безпідставними і заснованими на припущеннях. Наголошує на тому, що прокурором не було в повній мірі доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з використанням електронного браслету. Вказує на те, що обвинувачений на даний час перебуває у слідчому ізоляторі, а тому не має можливості працювати, що унеможливлює збір коштів для внесення застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , діючий в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_9 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що судом першої інстанції, вирішуючи доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не було взято до уваги, що стороною обвинувачення не було доведено доказово наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказує на те, що з боку обвинувачених вживаються заходи щодо відшкодування шкоди, завданої потерпілим. Наголошує на тому, що у матеріалах справи наявна письмова заява власника будинку за адресою: АДРЕСА_9 про те, що він не заперечує, що вказані обвинувачені будуть проживати у цьому будинку.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисники та обвинувачені підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення апеляційних скарг.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до матеріалів справи в провадженні Чечелівського районного суду м.Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст. 149 КК України.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , мотивуючи свою позицію тим, що ризики, які були враховані судом при обранні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинувачених не з`явилось.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від від п`яти до десяти років, та від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Таким чином, з огляду на покарання, яке може бути призначене обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, суд дійшов висновку про існування реального ризику того, що вони можуть здійснити спроби переховування від суду.

Також існує ризик того, що обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів, оскільки залишилися свідки та потерпілий, які ще не допитані судом.

Також існує ризик того, що обвинувачені можуть вчините інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти правопорушення, у яких обвинувачуються, оскільки обвинувачені скоювали інкриміновані їм кримінальні правопорушення понад сім місяців, групою осіб.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, крім даних про суворість покарання, передбачених за злочини, в яких обвинувачують ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , врахував дані про особи обвинувачених, взяв до уваги і інші обставини кримінального провадження, а саме підвищену суспільну небезпечність, що в сукупності є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику їх переховування та можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинувачених оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під вартою, та в апеляційній скарзі не доведені.

Доводи захисників про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.

Відомостей щодо протипоказань для перебування обвинувачених в умовах слідчого ізолятора не було надано, як під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особи обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданих апеляційних скарг захисників, апеляційним переглядом не встановлено.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , залишити без задоволення.

Ухвалу Чечелівського районного суду м.Дніпра від 12 травня 2025 рокупро продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4