Провадження № 1-кс/643/5016/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000293 від 27.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000293 від 27.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на початку грудня 2023 року військова частина НОМЕР_1 ЗСУ отримала від громадської організації « ОСОБА_4 » у вигляді благодійної допомоги транспортні засоби марки «BMW», модель: «530», 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , марки «Toyota», модель: «Avensis», 2006 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 , для виконання завдань за призначенням.

Однак, у зв`язку з тим, що за своїми технічними характеристиками, вказані транспортні засоби мають низьку проходимість та не можуть виконувати завдання за призначенням у військовій частині НОМЕР_1 ЗСУ, командуванням вказаної військової частини прийнято рішення передати зазначені транспортні засоби до іншої військової частини.

Так, було встановлено старшого оперуповноваженого Лозівського МРВ Управління СБ України майора ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив командуванню військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, що вказані транспортні засоби можливо передати до військової частини НОМЕР_6 ЗСУ для виконання завдань за призначенням, а також представив громадянина ОСОБА_6 як командира одного з батальйонів військової частини НОМЕР_6 ЗСУ, який зможе отримати вказані транспортні засоби.

Після цього, у серпні 2024 року, військовою частиною НОМЕР_1 ЗСУ, згідно актів приймання-передачі, транспортні засоби марки «BMW», модель: «530», 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , марки «Toyota», модель: «Avensis», 2006 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 передано представнику військової частини НОМЕР_6 ЗСУ ОСОБА_6 , нібито як командиру одного з батальйонів вказаної військової частини.

В подальшому, згідно відповідей, отриманих від військової частини НОМЕР_6 ЗСУ встановлено, що вказана військова частина не отримувала від військової частини НОМЕР_1 ЗСУ транспортних засобів марки «BMW», модель: «530», 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , марки «Toyota», модель: «Avensis», 2006 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 , а ОСОБА_6 станом на серпень 2024 року не являвся військовослужбовцем військової частини НОМЕР_6 ЗСУ.

Крім того, допитані у якості свідків військовослужбовці військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за нібито підписами яких, згідно актів прийому передачі, транспортні засоби марки «BMW», модель: «530», 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , марки «Toyota», модель: «Avensis», 2006 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 були отримані військовою частиною НОМЕР_6 від військової частини НОМЕР_1 , повідомили що не підписували та не складали вищевказані акти прийому передачі, та вказані транспортні засоби не отримували.

10.09.2025 у період часу з 09 год. 17 хв. до 10 год. 11 хв. старшим слідчим 2 СВ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 13.08.2025, проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 10.09.2025 вилучений в ході обшуку мобільний телефон визнано речовими доказами.

Зазначені об`єкти зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, наявні підстави для накладення арешту на вилучений 10.09.2025 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 мобільний телефон, оскільки він зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема, за допомогою мобільного телефону ОСОБА_6 здійснював спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а також з ОСОБА_5 шляхом телефонних дзвінків та повідомлень в мессенджерах, а також мають значення речового доказу та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Прокурор у судове засідання не з`явилися, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду поштою 16.06.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000293 від 27.03.2025 на вилучений 10.09.2025 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10