Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

12 червня 2025 року Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Романів кримінальне провадження № 0000575 відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кам`яний Брід Баранівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, студента другого курсу Баранівського професійного ліцею, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В середині червня 2022 року ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час по домовленості ОСОБА_7 надала свої персональні дані ОСОБА_4 задля встановлення на її телефоні мобільного додатку «Приват24». Встановивши та запам`ятавши пароль та логін до додатку «Приват24», ОСОБА_4 вирішив умисно, таємно, під час дії воєнного стану, викрасти грошові кошти ОСОБА_7 з вказаного рахунку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що по свій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX (зі змінами), з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року до 23.08.2022 року введено воєнний стан, в період з 17 червня 2022 року по 15 липня 2022 року з рахунку НОМЕР_1 в акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк»), який належить ОСОБА_7 , за допомогою телефону через мобільний додаток "Приват24" викрав грошові кошти в сумі 6078,70 грн з комісією в сумі 4,00 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 6082,70 грн та розпорядився ними на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, 12 серпня 2022 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що має доступ до рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанку», який належить ОСОБА_7 , за допомогою телефону через мобільний додаток «Приват24» вирішив умисно, таємно, повторно, під час воєнного стану, викрасти грошові кошти з вказаного рахунку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX (зі змінами), з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року до 23.08.2022 року введено воєнний стан, в період з 12 серпня 2022 року по 13 серпня 2022 року з рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_7 за допомогою телефону через мобільний додаток "Приват24" умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав грошові кошти в сумі 9685,18 грн та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням винуватим себе визнав повністю та погодився з правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, щодо часу, місця, обставин, способу вчинення правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно актового запису про смерть № 284 від 04 липня 2023 року.

Крім визнавальних показань ОСОБА_4 його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000575 від 23 серпня 2022 року слідує, що до реєстру внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статі 185 КК України, а саме в період липень-серпень 2022 року невстановлена особа з банківської карти АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_7 жительки АДРЕСА_2 таємно викрала грошові кошти в сумі близько 10000,00 грн, чим завдала потерпілій матеріального збитку на вищевказану суму;

- рапортом про надходження повідомлення від громадянки ОСОБА_7 про те, що 18.08.2022 року невстановлені особи зняли кошти з її картки в розмірі 10000,00 грн за невідомих їй обставин, що зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події № 12260 від 22.08.2022 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.08.2022 року від ОСОБА_7 про виявлення 18.08.2022 року відсутності коштів на її картковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» в сумі 10000,00 грн.;

- протоколом огляду місця події від 23 серпня 2022 року, де в приміщенні службового кабінету № 4 відділу поліцейської діяльності № 1 Новоград-Волинського районного відділу поліції, що за адресою: вул. Тищика, 7 м. Баранівка Новоград-Волинського району, оглянуто мобільний телефон, який видав ОСОБА_4 в присутності законного представника марки «Xiaomi Redmi 9C» з IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картами мобільного оператора приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . Зі слів ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон він придбав за грошові кошти, які викрав з банківського рахунку ОСОБА_7 ;

- постановою старшого слідчого слідчого відділення Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23 серпня 2022 року, за змістом якої у кримінальному провадженні визнано речовими доказами: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C» з IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з сім-картами мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000989 від 23 грудня 2022 року, згідно якого до реєстру внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статі 200 КК України, а саме 30.06.2022 року ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_3 , за допомогою свого мобільного телефону з сім-картою НОМЕР_5 увійшов до мобільного додатку «Приват24» використавши логін та пароль ОСОБА_7 , тим самим здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи АТ КБ «Приватбанк», що призвело до витоку та підробки інформації, а саме впродовж червня-серпня 2022 року за допомогою вказаного додатку «Приват24» здійснював операції по банківській картці АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_6 , чим заподіяв матеріального збитку ОСОБА_7 на загальну суму 16552,43 грн.;

- постановою Новоград-Волинської окружної прокуратури від 30 грудня 2022 року, за змістом якої кримінальні провадження № 0000575 від 23.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та № 0000989 від 23.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 200 КК України, об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню єдиний номер № 0000575.;

- випискою АТ КБ «Приватбанку» по картковому рахунку НОМЕР_6 ( НОМЕР_1 ), що належить потерпілій ОСОБА_7 за період з 03 березня 2022 року по 13 серпня 2022 року, де відображено рух коштів, в тому числі перекази на картковий рахунок ОСОБА_8 , поповнення мобільного телефону, що належить ОСОБА_4 , а також перекази за цифрові товари та комп`ютерну техніку, а саме, за інтернет-ігри, про що ОСОБА_4 повідомив під час судового розгляду;

- випискою АТ КБ «Приватбанку» по картковому рахунку НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ), що належить ОСОБА_8 за період з 01 липня 2022 року по 23 серпня 2022 року, де відображено рух коштів, в тому числі перекази з карти «Приватбанку» через додаток «Приват24», що належить потерпілій ОСОБА_7 ;

- постановою старшого слідчого слідчого відділення Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 від 09 лютого 2023 року змінено попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000989 від 23 грудня 2022 року з частини першої статті 200 КК України на частину четверту статті 185 КК України;

- висновком судово-психіатричного експерта № 1-2023 від 03 січня 2023 року, згідно із яким встановлено:

- ОСОБА_4 2007 року народження в момент вчинення правопорушення на психічні розлади не страждав;

- ОСОБА_4 в момент вчинення правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- ОСОБА_4 в даний час на психічні розлади не страждає;

- ОСОБА_4 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- ОСОБА_4 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру;

- загальна психологічна характеристика неповнолітнього ОСОБА_4 : пізнавальна діяльність психіки не порушена - пам`ять та увага в межах варіанту норми, дещо повільного переключення з однієї теми на іншу. Темп психічної діяльності звичайний. Мислення конкретно-предметне, в інтелектуальній діяльності тугорухоме, здатний до простих логічних висновків. Судження примітивні, поверхневі. Інтелект відмовідає низькому варіанту вікової норми, як результат сімейно-педагогічної занедбаності. Характерологічно йому властиво: примітивність, легковажність, рухливість; має інтереси спортивного характеру (вулична гімнастика) та вільне проведення часу. Мотиваційна діяльність носить загальний характер, характерний для його вікового періоду. Здатність до прогнозування не порушена, розуміє протиправність своїх дій;

- неповнолітній ОСОБА_4 виражених індивідуально-психологічних особливостей, які б суттєво вплинули на його поведінку під час скоєння ним протиправних дій - не виявляє;

- інтелект ОСОБА_4 відповідає низькому варіанту вікової норми, як результат сімейно-педагогічної занедбаності.

З урахуванням викладеного, дослідивши в ході судового розгляду всі докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд приходить до переконання, що вони об`єктивно поєднуються між собою, є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 КК України, вчинив тяжкі злочини, є неповнолітньою особою, раніше не судимий, не працюючий, є студентом Баранівського професійного ліцею, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі.

Згідно з досудовою доповіддю, складеної Житомирським районним сектором №7 Філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги інформацію, що характеризує його особистість, спосіб життя, історію правопорушень, маючи середній рівень ймовірності вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на ОСОБА_4 обов`язків відповідно до пункту 4 частини третьої статті 76 КК України.

Також суд при призначенні покарання, відповідно до вимог статті 103 КК України, враховує умови життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_4 , які є не належними та не достатніми для всебічного позитивного розвитку, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, його неповнолітній вік, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті кримінального закону з випробуванням виходячи з такого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі та встановлення йому іспитового строку.

Щодо можливості призначення ОСОБА_4 покарання за частиною четвертою статті 185 КК України із застосуванням статті 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованих йому злочинів, суд враховує наступне.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, вмотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Частина 1 цього положення надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Таке формулювання призводить до висновку, що застосування статті 69 КК України можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України, і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Суд, посилаючись при призначенні покарання на статтю 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

У даному випадку, хоча і встановлено обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім), однак не встановлено будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень та таких обставин, які б вказували на їх зв`язок з вчиненими злочинами і чому вони та в який спосіб істотно знизили їх тяжкість, що було б підставою для застосування положень статті 69 КК України у даному випадку.

Тому підстав для застосування статті 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання суд не вбачає.

Долю речових доказів у зазначеному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, за яким призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

Згідно статтей 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку один рік та шість місяців.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C» з IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з сім картами мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ., які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1