Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3363/25
Провадження №: 1-кп/332/576/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000393 від 11.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, Автономної республіки Крим, громадянина України, який має повну середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 згідно наказу №358 від 08.11.2024 у військовому званні «солдат» зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.03.2024 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 12.04.2024 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 30.07.2024 на підставі ч. 2 ст. 81-1 КК України звільнений умовно-достроково та переданий представнику військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на момент вчинення злочину перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 згідно з наказом № 358 від 08.11.2024.

Згідно ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам?ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року N№ 2471-ХII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, будучи раніше засудженим вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, судимість за яке не знята та не погашена у встановленим законом порядку, повторно вчинив аналогічний корисливий злочин.

Так, 10 червня 2025 року в період часу приблизно з 12 години 10 хвилин по 12 годину 12 хвилин, перебуваючи поблизу будинку 79/1 по вулиці Футбольній в місті Запоріжжі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно повторно викрав велосипед марки «SPELLI», моделі «SX-5000» з діаметром коліс 29 дюймів, рамою 21 розміру, гірського класу, у корпусі чорного кольору з елементами напису синього кольору, на якому був закріплений вело баул марки «Terra Incognita» моделі «TRAVELBIKE 50», об?ємом 50 літрів. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-25-630-ТВ/ПФ від 17.06.2025, ринкова вартість гірського велосипеду «SPELLI SX-5000 рама «21», колеса «29» чорного кольору з елементами напису синього кольору, у справному стані, який використовувався за призначенням та був приданий новим та введений в експлуатацію навесні 2020 року, станом на 10.06.2025 складає 9684 грн 50 коп. (дев?ять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні п?ятдесят копійок). Крім того згідно з висновком експерта № CE-19/108-25-627-ТВ/ПФ від 18.06.2025, ринкова вартість велобаула «Terra Incognita Travelbike 50», об?ємом 50 літрів, який був придбаний новим та введений в експлуатацію навесні 2021 року та використовувався за призначенням, станом на 10.06.2025 складає 1683 грн 40 коп. (одна тисяча шістсот вісімдесят три гривні сорок копійок).

Після цього ОСОБА_4 разом з викраденим майном безперешкодно залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та у подальшому вказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 11367 гривень 90 копійок (одинадцять тисяч триста шістдесят сім гривень дев?яносто копійок).

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у сумі 9684 грн 50 коп. (дев?ять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні п?ятдесят копійок) - а саме вартості гірського велосипеду «SPELLI SX-5000ю. Зазначений позов визнається обвинуваченим ОСОБА_4 .

При цьому матеріальну шкоду у сумі 1683 гривні 40 копійок (одна тисяча шістсот вісімдесят три гривні сорок копійок), завдану потерпілому ОСОБА_6 викраденням велобаула «Terra Incognita Travelbike 50», об?ємом 50 літрів було відшкодовано шляхом повернення потерпілому викраденого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні учасники судового розгляду не заперечувати обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, цивільний позов обвинуваченим визнаний в повному обсязі, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 4 КК України, що є тяжким злочином; визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, часткове відшкодування шкоди потерпілому; дані про особу обвинуваченого, який має середню освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується негативно, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога та психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин, які віднесено законом до категорії тяжких, також вчинив злочин після умовно-дострокового звільнення у порядку ст. 81-1 КК України, отже, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та кримінального законодавства, а також те, що він будучи судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, оскільки виправлення останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства - в місцях позбавлення волі, і інші види покарання, що не пов`язані з позбавленням волі, не будуть мати вплив на його виправлення, і саме за умови застосування позбавлення волі буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. При цьому, на переконання суду, наявність обставини, що пом`якшує її покарання не може свідчити про істотне зниження ступеня тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Зокрема, призначене покарання також буде відповідати таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У відповідності до ч. 4 ст. 81-1 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 27.06.2025 року було застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 26.08.2025, інший запобіжний захід не обирався.

Період фактичного перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 7 ст.72 КК України, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

При цьому запобіжний захід суд у вигляді цілодобового домашнього арешту суд вважає за необхідне залишити для обвинуваченого без змін до набрання вироком законної сили..

Вирішуючи питання стосовно цивільного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Частиною 1 ст. 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховною характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві

Обвинуваченим (цивільним відповідачем) цивільний позов потерпілого визнаний у повному обсязі.

З врахуванням вищенаведених обставин цивільний позов потерпілого у кримінальному провадженні підлягає задоволенню у повному обсязі.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи, вартість яких підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, призначаючи покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2024 та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити обвинуваченому ОСОБА_4 без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

На підставі ч.7 ст.72 КК України у строк покарання зарахувати період перебування ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом, а саме з 27 червня 2025 року по день фактичного приведення вироку до виконання за правилами, передбаченими ч. 7 ст. 72 КК України, виходячи з такого співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Речові докази: пластиковий контейнер прямокутної форми синього кольору та набір ключів 5 штук, яку були передані потерпілому, залишити у власності останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта на проведення експертиз № СЕ-19/108-25/630-ТВ/ПФ від 17.06.2025 в сумі 891,40 грн та № СЕ-19/108-25/627-ТВ/ПФ від 18.06.2025 в сумі 891,40 грн, а всього стягнути 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 9 684 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 50 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1