Справа № 574/555/25
Провадження № 1-в/577/124/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі заяву про самовідвід головуючого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , заяву про самовідвід судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_2 та заяву про самовідвід судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_5 від 03 липня 2025 року про приведення вироку у відповідність до вимог ст. 80 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У заяві про самовідвід головуючий суддя ОСОБА_1 зазначає, що автоматизованою системою документообігу Конотопського міськрайонного суду Сумської області 05 серпня 2025 року він визначений головуючим суддею складу колегії суддів для розгляду вищевказаного кримінального провадження. Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_5 від 03 липня 2025 року він прохає суд: 1) встановити наявність у нього давності, тобто сприятливого спливу строку, протягом якого він не ухилявся від відбування покарання та не вчинив злочину, а також відсутність обставин, передбачених ч. 6 ст. 80 КК України, які б виключали застосування давності; 2) обрахувати повний фактично відбутий ним строк покарання, з урахуванням попереднього ув`язнення та перерахунку за ч.5 ст.72 КК України в редакції закону України 838-VІІ від 26.11.2015 року (закон Савченко); 3) визнати за можливе, з урахуванням фактично відбутого ним строку покарання, застосувати давність та звільнити його від подальшого відбування покарання на умовах, передбачених ст. 89 КК України; 4) у разі, якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, то замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі. В той час з аналогічною заявою ОСОБА_5 вже звертався до суду 15 січня 2024 року та кримінальне провадження за його заявою було розглянуте Конотопським міськрайонним судом Сумської області 13 листопада 2024 року (справа № 574/119/24, провадження № 1-в/577/53/24).

У вищевказаному кримінальному провадженні він був у складі колегії суддів та постановленою ухвалою від 13 листопада 2024 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання давності або заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі було відмовлено.

Станом на 06 серпня 2025 року постанова Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року не набрала законної сили у зв`язку із поданою засудженим ОСОБА_5 апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду, а справа з єдиним унікальним номером № 574/119/24 направлена до Сумського апеляційного суду.

В ухвалі від 13 листопада 2024 року він у складі колегії суддів висловив свою позицію щодо відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки з дня набрання чинності обвинувальним вироком він був звернутий до виконання і виконується у передбачений кримінальним процесуальним законом строк і спосіб, що унеможливлює застосування до засудженого положень ст. 80 КК України, тобто застосування давності.

Крім того він у складі колегії суддів висловив свою позицію щодо того, що вирішення питання про заміну довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання не належить до компетенції Конотопського міськрайонного суду Сумської області через його непідсудність.

У заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 зазначає, що автоматизованою системою документообігу Конотопського міськрайонного суду Сумської області 05 серпня 2025 року вона включена до складу колегії суддів для розгляду вищевказаного кримінального провадження. Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_5 від 03 липня 2025 року він прохає суд: 1) встановити наявність у нього давності, тобто сприятливого спливу строку, протягом якого він не ухилявся від відбування покарання та не вчинив злочину, а також відсутність обставин, передбачених ч. 6 ст. 80 КК України, які б виключали застосування давності; 2) обрахувати повний фактично відбутий ним строк покарання, з урахуванням попереднього ув`язнення та перерахунку за ч.5 ст.72 КК України в редакції закону України 838-VІІ від 26.11.2015 року (закон Савченко); 3) визнати за можливе, з урахуванням фактично відбутого ним строку покарання, застосувати давність та звільнити його від подальшого відбування покарання на умовах, передбачених ст. 89 КК України; 4) у разі, якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, то замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі. В той час з аналогічною заявою ОСОБА_5 вже звертався до суду 15 січня 2024 року та кримінальне провадження за його заявою було розглянуте Конотопським міськрайонним судом Сумської області 13 листопада 2024 року (справа № 574/119/24, провадження № 1-в/577/53/24).

У вищевказаному кримінальному провадженні вона була головуючим суддею у складі колегії суддів та постановленою під її головуванням ухвалою від 13 листопада 2024 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання давності або заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі було відмовлено.

Станом на 06 серпня 2025 року постанова Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2024 року не набрала законної сили у зв`язку із поданою засудженим ОСОБА_5 апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду, а справа з єдиним унікальним номером № 574/119/24 направлена до Сумського апеляційного суду.

В ухвалі від 13 листопада 2024 року колегія суддів під її головуванням висловила свою позицію щодо відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки з дня набрання чинності обвинувальним вироком він був звернутий до виконання і виконується у передбачений кримінальним процесуальним законом строк і спосіб, що унеможливлює застосування до засудженого положень ст. 80 КК України, тобто застосування давності.

Крім того колегія суддів під її головуванням висловила свою позицію щодо того, що вирішення питання про заміну довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання не належить до компетенції Конотопського міськрайонного суду Сумської області через його непідсудність.

У заяві про самовідвід суддя ОСОБА_2 зазначає, що автоматизованою системою документообігу Конотопського міськрайонного суду Сумської області 05 серпня 2025 року вона включена до складу колегії суддів для розгляду вищевказаного кримінального провадження. Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_5 від 03 липня 2025 року він прохає суд: 1) встановити наявність у нього давності, тобто сприятливого спливу строку, протягом якого він не ухилявся від відбування покарання та не вчинив злочину, а також відсутність обставин, передбачених ч. 6 ст. 80 КК України, які б виключали застосування давності; 2) обрахувати повний фактично відбутий ним строк покарання, з урахуванням попереднього ув`язнення та перерахунку за ч.5 ст.72 КК України в редакції закону України 838-VІІ від 26.11.2015 року (закон Савченко); 3) визнати за можливе, з урахуванням фактично відбутого ним строку покарання, застосувати давність та звільнити його від подальшого відбування покарання на умовах, передбачених ст. 89 КК України; 4) у разі, якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, то замінити довічне позбавлення волі на позбавлення волі. В той час з аналогічною заявою ОСОБА_5 вже звертався до суду 09 січня 2025 року та кримінальне провадження за його заявою було розглянуте Конотопським міськрайонним судом Сумської області 10 квітня 2025 року (справа № 574/1132/24, провадження № 1-в/577/16/25).

У вищевказаному кримінальному провадженні вона була у складі колегії суддів та постановленою ухвалою від 10 квітня 2025 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про вирішення питання давності або заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі було відмовлено.

Станом на 05 серпня 2025 року постанова Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2025 року не набрала законної сили у зв`язку із поданою засудженим ОСОБА_5 апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду, а справа з єдиним унікальним номером № 574/1132/24 направлена до Сумського апеляційного суду.

В ухвалі від 10 квітня 2025 року вона у складі колегії суддів висловила свою позицію щодо відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки з дня набрання чинності обвинувальним вироком він був звернутий до виконання і виконується у передбачений кримінальним процесуальним законом строк і спосіб, що унеможливлює застосування до засудженого положень ст. 80 КК України, тобто застосування давності.

Крім того вона у складі колегії суддів висловила свою позицію щодо того, що строк давності виконання вироку суду, яким ОСОБА_5 засуджено до довічного позбавлення волі, у даному випадку не починався і не закінчувався. Оскільки вирок суду виконується, останній перебуває у місцях позбавлення волі, відбуваючи визначене судом кримінальне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяви про самовідвід підлягають задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Кодексу суддівської етики та пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення

Частиною 1 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаній заявити самовідвід.

Отже існує обставина, яка прямо забороняє участь суддів у кримінальному провадженні.

Керуючись: ст. ст. 35, 75-82, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про самовідвід головуючого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 задовольнити.

Заяву про самовідвід судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_2 задовольнити.

Заяву про самовідвід судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 задовольнити.

Кримінальне провадження за заявою ОСОБА_5 від 03 липня 2025 року про приведення вироку у відповідність до вимог ст. 80 КК України передати до канцелярії суду для подальшого повторного розподілу відповідно до ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3