Справа № 496/3831/25
Провадження № 1-кс/496/1182/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000088 від 25.06.2025 року, за ч. 1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що до чергової частини ВП №2 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області 24.06.2025 р. надійшов рапорт від інспектора УПП в Одеській області про те, що 24.06.2025р. приблизно о 11 год. 30 хв. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса», 452 км., було зупинено автомобіль марки «Deo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця ОСОБА_5 у якого, в ході поверхневого огляду, виявлено полімерний пакет з речовиною зеленого кольору, візуально схожою на канабіс, та паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, візуально схожою на канабіс. Дізнавачем сектору дізнання ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса», 452 км., проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: полімерний пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, паперовий згорток з речовиною рослинного походження

зеленого кольору. 25.06.2025 р. до Біляївського районного суду Одеської області було направлено клопотання про арешт майна. 01.07.2025 р. до сектору дізнання ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області засобами електронного зв?язку було направлено ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, де слідчим суддею було прийнято рішення повернути клопотання та встановлено строк у 72 години для усунення недоліків, з дня отримання ухвали. Тому просить поновити строк звернення з вказаним клопотанням та з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, прохальна частина клопотання містить заяву про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності ч. 1 ст. 172 ЦПК України неприбуття слідчого, прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Майно було вилучене 24.06.2025 року, 25.06.2025 року дізнавачем постановлено про визнання вилученої речовини речовим доказом та 26.06.2025 року слідчий звернулась до суду із клопотанням про арешт майна. Ухвалою слідчого судді від 26.07.2025 року клопотання було повернуто для дооформлення, та направлено дізнавачу 01.07.2025 року.

01.07.2025 року дізнавачем було скероване клопотання повторно засобами поштового направлення, що підтверджуються відміткою на конверті.

Таким чином, дізнавач пропустив строк звернення до суду з відповідним клопотанням з поважних підстав.

У відповідності ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Суд, погоджується із клопотанням слідчого та вважає можливим поновити строк звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

25.06.2025 р. дізнавачем винесено постанову про те, що речовина вилучена під час огляду, являється речовим доказом та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та згідно ст. 98 КПК України має значення речових доказів по кримінальному провадженню.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, щовилучений під час обшуку телефон, відповідає вимогам ст. 98 КПКК України, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене має бути оглянуто експертами та спеціалістами, для запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на полімерний пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які вилучено 24.06.2025 р. в ході огляду місця події, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса», 452 км., власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1