Справа № 369/8830/25
Провадження №1-кс/369/1628/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 19.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 19.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 19.05.2025 до ЧЧ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про те, що 18.05.2025 близько о 22 годині невстановлена особа під час словесного конфлікту перебуваючи в вагоні електропотягу сполученням «Київ-Фастів» в м. Вишневе, Бучанського району Київської області, заподіяла тілесні ушкодження її неповнолітній донці, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (ЄО № 12749 від 19.05.2025).

Під час досудового розслідування встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 завдала неповнолітня ОСОБА_5 , 2009 року народження, яка проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, з метою виявлення за вказаною вище адресою речових доказів, 19.05.2025 в період часу з 23 год. 37 хв. по 20.05.2025 - 00 год. 25 хв., з дозволу ОСОБА_6 , матері неповнолітньої ОСОБА_5 , проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , в якій було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «РОСО», жовтого кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який належить неповнолітній ОСОБА_5 , та на якому наявний відеозапис завдання нею тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Мобільний телефон добровільно передала неповнолітня ОСОБА_5 у присутності матері ОСОБА_6 , яка не заперечила вилучити його та який поміщено до спецпакету № PSP 3164017.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_2 являється ОСОБА_7 . Вказану квартиру ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_8 ) орендує згідно договору оренди помешкання з 01.05.2025.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладено, слідчий просив суд накласти арешт на речові докази в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 19.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме на мобільний телефон марки «POCO», жовтого кольору, EMEI: НОМЕР_1 , на якому наявні відеозаписи завдання тілесних ушкоджень неповнолітньою ОСОБА_5 , який поміщено до спец. пакету PSP3164017.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Законний представник неповнолітнього власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 не заперечила проти задоволення клопотання та повідомила що телефон передали добровільно.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 19.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на речові докази, а саме на мобільний телефон марки «POCO», жовтого кольору, EMEI: НОМЕР_1 , на якому наявні відеозаписи завдання тілесних ушкоджень неповнолітньою ОСОБА_5 , який поміщено до спец. пакету PSP3164017.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9