Справа № 201/8585/25
Провадження № 1-кс/201/3161/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000380 від 18.02.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000380 від 18.02.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває кримінальне провадження № 0000380 від 18.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Установлено, що згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.

Після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, але не пізніше 13 лютого 2025 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, залучено до конфіденційного спілкування громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в ході спілкування в месенджері «Telegram» з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_9 , який має псевдонім « ОСОБА_10 », надав останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про розташування оборонних фортифікаційних споруд та місця ремонту військової техніки ЗС України на території Волноваського району Донецької області, а також оперативної обстановки на території вказаного району.

При цьому громадянин України ОСОБА_5 усвідомлював, що передана ним інформація буде використана іноземною державою - співробітниками ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної держави - співробітника ФСБ РФ ОСОБА_9 , о 18 год. 59 хв. 14.02.2025, ОСОБА_5 , знаходячись в с. Воскресенка Комарської сільської територіальної громади Волноваського району Донецької області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 та нікнеймом « ОСОБА_11 », надіслав у вигляді текстового повідомлень співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_10 », інформацію про розташування оборонних фортифікаційних споруд ЗСУ, про розташування ремонтної бази військової техніки ЗСУ, про розташування оборонних фортифікаційних споруд ЗСУ, про бойову роботу самохідної артилерійської установки та оперативної обстановки в населеному пункті.

В подальшому, в період часу з 18 год. 06 хв. до 18 год. 23 хв. 15.02.2025, ОСОБА_5 , знаходячись в с. Воскресенка Комарської сільської територіальної громади Волноваського району Донецької області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер телефону НОМЕР_1 та нікнеймом « ОСОБА_11 », надіслав у вигляді текстового повідомлення та пересланої карти із проставленою відміткою співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в меседжері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_10 », уточнення попередньо наданої інформації щодо розташування оборонних фортифікаційних споруд ЗСУ, розташування ремонтної бази військової техніки ЗСУ та розташування оборонних фортифікаційних споруд ЗСУ.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні особливо тяжкого злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, що відповідно до ч.2 ст.99 КПК України є доказом;

- протоколом огляду, від 28.02.2025;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, від 13.03.2025;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , від 24.03.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , від 24.03.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , від 24.03.2025;

- протоколами за результатами проведення тимчасового доступу до операторів мобільного зв`язку, з отриманою інформацією;

- висновком комп`ютерно-технічної експертизи;

- протоколом огляду інформації отриманої в результаті комп`ютено-технічної експертизи.

Вищевказані докази, зібрані під час досудового розслідування, свідчать про те, що підозрюваним ОСОБА_5 , могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, тобто підозра стосовно останньою є обґрунтованою.

Строк дії ухвали слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 15.05.2025 про тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 13.07.2025, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000380 не вбачається можливим, оскільки необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Виконати вимоги ст. 290 КПК України, на даний час не представляється можливим, оскільки 25.06.2025 захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 26.06.2025 перебуває в закордонному відрядженні.

Так, для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, необхідно повідомити підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, для чого потрібен додатковий строк.

Здійснити вищевказані слідчі та процесуальні дії не виявилося можливим у зв`язку з перебуванням захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 в закордонному відрядженні, а проведення зазначених процесуальних дій за участі адвоката призначеного для проведення окремої процесуальної дії, може негативно вплинути на захист підозрюваного.

Отримання результатів зазначених процесуальних дій зі збору доказів у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 93 КПК України, має суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та потребує додаткового часу, що об`єктивно унеможливлює звернення до суду з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 у даний час та може негативно вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміноване кримінальне правопорушення, а також наявність ризиків визначених пунктами п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують та обґрунтовуються наступним.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або до окупованої території.

Крім того, ОСОБА_5 зареєстрований в с. Воскресенка Волноваського району Донецької області, а фактично проживає в с. Великомихайлівка Синельниківського району Дніпропетровської область, поруч з якими на даний час ведуться активні бойові дії, а агресія яку здійснює Російська Федерація може призвести до окупації вказаних населених пунктів. Тобто у разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він, перебуваючи за місцем реєстрації або проживання, може опинитися на території, окупованій державою-агресором, та уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів, про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування, а саме: у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний за допомогою іншого електронного пристрою, зможе отримати доступ до власних облікових записів в застосунку «Телеграм», та видалити відповідні дані, які стосуються вчинення ним протиправних дій та повідомити осіб, котрим він поширював відповідну інформацію, та які також можуть видалити сліди переписок із ним.

Крім того, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування показання у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини вчинення злочину. На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення цього кримінального правопорушення, а також свідки, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у випадку необрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останнього з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, фактично матиме можливість спілкуватись з фігурантом у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , що в свою чергу унеможливить здійснення належного контролю за його поведінкою. Також ОСОБА_5 фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, оскільки останній причетний до його вчинення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що підозрюваний, залишаючись на волі за місцем свого проживання у с. Великомихайлівка Синельниківського району Дніпропетровської область, а саме у населеному пункті, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дозволить їй продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Беручи до уваги той факт, що підозрюваний в умовах воєнного стану ініціативно надавав допомогу представнику іноземної держави у веденні підривної діяльності проти України, зважаючи на лояльне ставлення ОСОБА_5 до окупаційних військ РФ, не обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення ним нового кримінального правопорушення, або продовження злочину в якому підозрюється.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливе, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, а саме:

- застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваного осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки;

- застосування домашнього арешту не можливе, оскільки поблизу с. Воскресенка Волноваського району Донецької області та с. Великомихайлівка Синельниківського району Дніпропетровської область відбуваються активні бойові дії, що робить неможливим здійснювати належну перевірку виконання підозрюваним вказаного запобіжного заходу, та може призвести до ухилення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

У зв`язку із зазначеним, не продовження до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливить запобігання вищевказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що зазначена особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий просить продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках строку досудового розслідування, тобто до 24.07.2025 включно, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилався на викладені в ньому доводи.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, посилався на викладені в ньому доводи.

Захисник, адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, у зв`язку із його необґрунтованістю та просила застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває кримінальне провадження № 0000380 від 18.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24.03.2025 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

24.03.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду від 28.02.2025; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 13.03.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 24.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 , від 24.03.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.03.2025; протоколами за результатами проведення тимчасового доступу до операторів мобільного зв`язку, з отриманою інформацією; висновком комп`ютерно-технічної експертизи; протоколом огляду інформації отриманої в результаті комп`ютерно-технічної експертизи.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 10:30 години 22 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 13.05.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 18.02.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 24.07.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 15.05.2025 застосований під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» продовжено на строк 60 (днів) до 13 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 15.05.2025 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 13.07.2025, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не є можливим, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням отриманих матеріалів, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

На переконання слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_5 спроможний:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду на окуповану територію.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що підозрюваний, залишаючись на волі за місцем свого проживання у разі необрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дозволить йому продовжити вчиняти протиправну діяльність, у здійсненні якої він підозрюється.

Інші ризики в судовому засіданні доведені не були.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_12 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного під час воєнного стану.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дають підстави вважати, що він без продовження застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій підозрюваного, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та право застосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу суд враховує те, що досудове слідство у строки тримання під вартою підозрюваного завершити неможливо, так як необхідно провести ще ряд слідчих дій, а також суд враховує дані про особу підозрюваного, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час, а також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який наразі продовжується.

На виконання вимог частин 3 та 5 ст. 199 КПК України слідчий та прокурор довели, що заявлені раніше при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились і є обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи підозрюваного, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тому, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого підозрюваному запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, на даний час слід продовжити, а тому, суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

Відтак у задоволенні клопотання захисника про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою слід відмовити.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тому, оскільки ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 13.05.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 18.02.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 24.07.2025 року, а тому, саме в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000380 від 18.02.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити строк дії застосованого підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.07.2025 року без визначення розміру застави.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою - відмовити.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений 11.07.2025 року о 16:35 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1