Cправа № 127/9926/25
Провадження № 1-кс/127/4229/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

01 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19.03.2025, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19.03.2025.

Скарга мотивована тим, що 19.03.2025 року ОСОБА_4 звертався до Вінницької обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме невиконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2025 року у справі №127/4244/25, якою зобов`язано слідчого ДБР ОСОБА_5 видати постанову.

Як зазначає ОСОБА_4 , скільки до теперішнього часу ним вищевказана постанова так і не отримана, він позбавлений можливості її оскаржити.

У зв`язку із вищевикладеним, ОСОБА_4 , звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив зобов`язати посадових осіб Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою щодо невиконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2025 року.

Особа, яка звернулась до суду з даною скаргою, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника.

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 у задоволенні скарги просив відмовити, оскільки вважає її невмотивованою та безпідставною. В обґрунтування своєї позиції надав суду копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000016, внесеному до ЄРДР 24.01.2024; копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/4244/25 від 27.02.2025 разом із копією супровідного листа від 03.03.2025; копію постанови слідчого від 03.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні№0000016 з копією супровідного листа від 03.03.2025 на вх. №14390-25/х; копію повідомлення Вінницької обласної прокуратури від 20.03.2025 №31-185-10; копію супровідного листа №14390-29/х/14-01-04-18841/2025 від 20.03.2025.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та надані в судовому засідання документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так судом встановлено, що 19.03.2025 до Вінницької обласної прокуратури на електронну адресу надійшло звернення ОСОБА_4 , щодо можливих неправомірних дій слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_5 щодо невиконання нею ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2025.

Як зазначено у повідомленні Вінницької обласної прокуратури від 20.03.2025 за № 31-185-10, адресованому ОСОБА_4 , у його зверненні не наведено об`єктивних даних про вчинення суспільно-небезпечного винного діяння слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_5 , а тому підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку розслідування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова у прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядати заяву ОСОБА_4 як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2024 року (справа №127/39857/23) були внесені відомості за заявою ОСОБА_4 від 22.12.2023 щодо невиконання службовими особами слідчого відділу поліції №1 Гайсинського УП ГУНП у Вінницькій області постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2011 та невиконання рішення суду про надання земельної ділянки ОСОБА_6 , під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №90000026 від 22.06.2015. Дані відомості були зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000016.

Вінницьким міським судом Вінницької області розглядалась скарга ОСОБА_4 , подана в порядку ст.303 КПК України, на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000016, внесеного до ЄРДР 24.014.2024, за результатами розгляду якої 27.02.2025 слідчим суддею була постановлена ухвала, якою слідчого в рамках даного кримінального провадження було зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_4 від 29.01.2025 року про залучення його в якості потерпілого та винести процесуальне рішення.

03 березня 2025 року старшим слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_5 було винесено постанову про вімову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання потерпілим.

Дану постанову було направлено на поштову адресу ОСОБА_4 , що підтверджується копією наданого прокурором супровідного листа від 03.03.2025 на вх. №143090-25/х.

Зазначені обставини також були роз`яснені ОСОБА_4 у повідомленні від 20.03.2025 № 31-185-10.

Окрім того, зазначену вище постанову про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000016, внесеному до ЄРДР 24.014.2024, старшим слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_5 було направлено ОСОБА_4 повторно, що підтверджується наданою копією супровідного листа №14390-29/х/14-01-04-18841/2025 від 20.03.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, оскільки ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2025 старшим слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_5 було виконано в повному обсязі, а саме: клопотання ОСОБА_4 про залучення його до кримінального провадження №0000016, внесеного до ЄРДР 24.014.2024, в якості потерпілого розглянуто, прийнято відповідне процесуальне рішення, копію якого у відповідності до положень ст.220 КПК України було направлено на адресу заявника, що було встановлено уповноваженою особою Вінницької обласної прокуратури, слідчий суддя не знаходить в заяві ОСОБА_4 від 19.03.2025 об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Відповідно, у посадових осіб Вінницької обласної прокуратури не виникало обов`язку внести зазначені в ній відомості до ЄРДР.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись 22, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19.03.2025 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7