ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/915/25 Справа № 201/4296/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115, та накладено арешт на майно, вилучене 10 квітня 2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон IPhone 14; мобільний телефон Tecno Spark imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 ; ноутбук Lenovo Ideapad Y70015ISK; зарядний пристрій до нього; жорсткий диск Gembird P/N EE2V3S-2 з кабелем до нього, в чохлі; жорсткий диск Slim WD для ноутбука; мобільний телефон Redmi; IPad Touch ID в чохлі сірого кольору; ноутбук HP SH# CND 34313 FS Frod ID 8A546EA# AKD HP 255 G9; мобільний телефон Redmi Tecno Spark Go1 в коробці, заборонивши будь-яким особам користуватись та розпоряджатись вказаним майном.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що вилучені в ході проведеного обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Оскільки існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважав за необхідне клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт із забороною користування та розпорядження на зазначене в клопотанні майно.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена з суттєвими порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що у клопотанні прокурора не дотримано жодної вимоги, передбаченою ст.ст. 171, 172 КПК України, що є грубим порушенням норм чинного КПК України. Зазначає, що слідчим суддею було здійснено розгляд клопотання без повідомлення власника майна та жодним чином не повідомив про результати розгляду клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000115від 09 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м.Дніпра невстановлені особи під виглядом платіжних терміналів самообслуговування встановлюють схожі за зовнішнім виглядом гральні автомати без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

10 квітня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено майно, а саме: мобільний телефон IPhone 14; мобільний телефон Tecno Spark imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 ; ноутбук Lenovo Ideapad Y70015ISK; зарядний пристрій до нього; жорсткий диск Gembird P/N EE2V3S-2 з кабелем до нього, в чохлі; жорсткий диск Slim WD для ноутбука; мобільний телефон Redmi; IPad Touch ID в чохлі сірого кольору; ноутбук HP SH# CND 34313 FS Frod ID 8A546EA# AKD HP 255 G9; мобільний телефон Redmi Tecno Spark Go1 в коробці.

Постановою прокурора Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра від 10 квітня 2025 року вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000115 від 09 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

На переконання апеляційного суду вилучене на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому тільки заборона користування та розпорядження вказаним майном може запобігти їх приховуванню, знищенню.

Враховуючи викладене та те, що вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та існує ризик їх приховування, знищення, і в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може містити відомості про обставини вчинення цього кримінального правопорушення, тобто має суттєве значення при розслідуванні кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на зазначене майно.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного майна, не допущення його приховування, знищення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК України, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту.

Також апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді з підстав визначеного ним способу обтяження майна, оскільки застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на зазначене майно шляхом заборони користування та розпорядження запобігає порушенню прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, у тому числі проведенню експертних досліджень.

Твердження апеляційної скарги про те, що слідчим суддею було здійснено розгляд клопотання без повідомлення власника майна не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки ОСОБА_9 було повідомлено про місце та час розгляду клопотання прокурора за допомогою направлення смс повідомлення, про що свідчить долучена довідка (а.с.25).

Крім того, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2025 року про накладення арешту на майно, вилучене 10 квітня 2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон IPhone 14; мобільний телефон Tecno Spark imei: НОМЕР_1 ; imei: НОМЕР_2 ; ноутбук Lenovo Ideapad Y70015ISK; зарядний пристрій до нього; жорсткий диск Gembird P/N EE2V3S-2 з кабелем до нього, в чохлі; жорсткий диск Slim WD для ноутбука; мобільний телефон Redmi; IPad Touch ID в чохлі сірого кольору; ноутбук HP SH# CND 34313 FS Frod ID 8A546EA# AKD HP 255 G9; мобільний телефон Redmi Tecno Spark Go1 в коробці, шляхом заборони будь-яким особам користуватись та розпоряджатись вказаним майном залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4