Справа № 308/3094/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород, кримінальну справу №308/3094/25 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000880 від 19.12.2024 року про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Великомихайлівського району, с. Дівицьке, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представник потерпілого ОСОБА_6

сторона захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

19.12.2024 близько 07:50 ОСОБА_3 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «CHEVROLET» моделі «NUBIRA», з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », рухаючись по автомобільній дорозі M-06 сполученням «Київ-Чоп» зі сторони населеного пункту Кінчеш Ужгородського району Закарпатської області у напрямку населеного пункту Розівка Ужгородського району Закарпатської області, під?їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу біля АЗС «ELERON» за адресою: Ужородський район, село Кінчеш, автошлях Кінчеш-Розівка, 1, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення з велосипедом марки «CUBE» під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по пішохідному переході зліва направо відносно руху транспортного засобу, при цьому водій ОСОБА_3 , маючи технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом марки «CUBE» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування та зупинки транспортного засобу до місця зіткнення, з моменту виникнення небезпеки, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України), а саме п. 12.3, внаслідок чого велосипедисту ОСОБА_5 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді ЗТТГК, переломів 7-го, 8-го ребер справа з незначним зміщенням, закритий гвинтоподібний перелом середньої та нижньої третин правої велико-гомілкової кістки блокованим стержнем та гвинтами.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 19.12.2024 року близько 07 год. 50 хв. він керуючи транспортним засобом по неосвітленій дорозі рухався зі сторони населеного пункту Кінчеш Ужгородського району у напрямку до с. Розівка. Зазначив, що попереду нього рухався транспортний засіб, який ввімкнув лівий покажчик повороту та зупинився , у зв`язку з чим, він почав здійснювати його об`їзд з правої сторони внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста, який перетинав дорогу з ліва на право. Зазначив, що після здійснення даної дорожньо-транспортної пригоди він зупинився. В той час по дорозі їхала машина працівників поліції, які зупинилися на місці вчинення ДТП. Вказав, що він не бачив перешкоду під час руху транспортного засобу.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що 19.12.2024 року близько 07 год. 50 хв. в районі об`їзної дороги в с. Кінчеш він переїжджав пішохідний перехід та дійшовши до середини дороги побачив як машина зупинилася, щоб його пропустити, а відтак продовжив рухатись по пішохідному переходу, в той час як інший транспортний засіб здійснив наїзд на нього.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, потерпілий не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, згідно довідки-характеристики наданої начальником відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області гр. ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо та згідно характеристики з місця роботи ТОВ «ТУРБОГАЗ УЖГОРОД» характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченої будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази і арешт майна

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Процесуальні витрати

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертиз на суму 15 122,10 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 30.12.2024 року було накладено арешт на: транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Nubira», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового конверту, велосипед марки «CUBE», який поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, на момент ДТП яким керував ОСОБА_5 .

Оскільки, транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Nubira», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового конверту, велосипед марки «CUBE», який поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, на момент ДТП яким керував ОСОБА_5 не підлягають спеціальній конфіскації, та судом не призначено покарання у виді конфіскації майна суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення покладені ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 30.12.2024 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 (п`ятдесят одна тисяча) гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 15 122,10 гривень за проведення судових експертиз.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2024 року на транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Nubira», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового конверту, велосипед марки «CUBE», який поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, на момент ДТП яким керував ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Chevrolet», моделі «Nubira», д.н.з. НОМЕР_1 після вступу вироку в законну силу повернути власнику;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 після вступу вироку в законну силу повернути власнику;

- велосипед марки «CUBE» після вступу вироку в законну силу повернути власнику;

- відеозапис під назвою «IMG_7259.МP4», розмір файлу складає 226.2 МБ, який отриманий шляхом виконання постанови про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису - після вступу вироку в законну силу залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1