Провадження № 1-кп/202/941/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене 06.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001554, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кідри Володимирського району Рівненської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 06.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001554 у відношенні ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в обгрунтування кого зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду. На даний час заявлений ризик не зменшився. Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає, просить суд продовжити обвинуваченому строк домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений та захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість ризику.

Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід, щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Додатково, суд враховує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це не визнається.

Суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 протягом тривалого часу сумлінно виконує покладені на нього обов`язки згідно ухвали суду та дотримується належної процесуальної поведінки. Разом з тим, судом встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, соціальні зв`язки.

За таких обставин у межах даного провадження слід дослідити можливість застосування стосовно ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. При цьому, суд вважає доведеним стороною обвинувачення ризику можливості переховування від суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину. Водночас, суд бере до уваги тривалість судового розгляду справи, відсутність порушень процесуальної дисципліни з боку обвинуваченого, його належну процесуальну поведінку, своєчасну явку до суду, а також виконання покладених на нього обов`язків, що свідчить про зменшення наявних ризиків, які раніше обґрунтовували необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. У сукупності з наведеними обставинами суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження є наявність достатніх правових підстав для зміни запобіжного заходу, обраного раніше, на менш суворий. У зв`язку з цим суд ухвалив змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , з домашнього арешту на особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України,

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 197, 314, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити за необгрунтованістю.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, а саме: повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1