УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 02.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000086 від 18.03.2025,

ВСТАНОВИЛА :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 02.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000086 від 18.03.2025.

Свою скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що 26.05.2025 вона звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №000086 від 18.03.2025. При цьому, 13.06.2025 вона отримала постанову від 02.06.2025, відповідно до якої слідчим було відмовлено у визнанні її потерпілою. В той же час, ОСОБА_3 вважає вказану постанову слідчого незаконною, у зв'язку із чим просить її скасувати та зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000086 від 18.03.2025.

В судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду, не з`явилась, причини неявки не відомі. При цьому, 30.06.2025 звернулася на адресу суду із заявою про проведення судового розгляду у її відсутність.

Старший слідчий в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 , рішення якого оскаржується, в судове засідання не прибув, причини неявки не відомі.

У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутність.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких - рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, як установлено в ході судового розгляду, Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 18.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

26.05.2025 ОСОБА_3 звернулася до слідчого з заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, обґрунтовуючи свої доводи тим, що їй було завдано вчиненим кримінальним правопорушенням значної матеріальної та моральної шкоди високопосадовими особами Мінсоцполітики України.

Постановою старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 02.06.2025 у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

При винесенні вказаної постанови, слідчий зазначив, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, на підставі ухвали слідчого судді від 10.02.2025 здійснюється досудове розслідування за заявою ОСОБА_5 від 05.12.2024 щодо можливого вчинення окремими посадовими особами Міністерства соціальної політики України кримінального правопорушення.

На думку заявників, протиправні дії посадових осіб Міністерства соціальної політики України полягають у не вжитті заходів щодо направлення законопроектів на перерахунок пенсії, у зв`язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України від 23.12.2022 шляхом напрацювання законопроектів з метою внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу»№ 3723-ХІІ, блокування напрацьованих законопроектів та підготовці проектів Закону, з якими не погоджуються заявники.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000086 від 18.03.2025, а також заяви про вчинення кримінального правопорушення та долучених документів, питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 пенсії не досліджується, а також зазначене не є предметом досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що з досліджених документів, в тому числі копії заяви ОСОБА_3 від 26.05.2025 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, не встановлено даних, які б свідчили про необґрунтованість прийнятого слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 02.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000086 від 18.03.2025, необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 26, 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 02.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000086 від 18.03.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя