ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8552/25
Номер провадження: 11-кп/819/445/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченої : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001537 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2025 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 до 3 серпня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду від 06.06.2025 року та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

На підставі ст. 183, 194, 199 КПК просить змінити запобіжний захід на більш м`який - цілодобовий домашній арешт або особисте зобов`язання.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що вона не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася , її вина не доведена, а тому утримання її під вартою є незаконним.

Прокурор та слідчий не довели необхідність тримання її під вартою такий довгий термін та невмотивовано суворий запобіжний захід.

Вона має двох неповнолітніх дітей, молодший син 2019 року народження має хворобу, внаслідок чого потребує лікування та догляду матері. Вона має постійне місце проживання, квартиру у спільній сумісній власності, готова з`являтися за першою вимогою до суду та виконувати всі покладені обов`язки, здати паспорт. Також зазначає, що отримує державну допомогу малозабезпеченим сім`ям та має професійну освіту, замається професійною діяльністю вдома, щоб забезпечити дітей.

Зобов`язується дотримуватися всіх процесуальних обов`язків у разі зміни запобіжного заходу.

До апеляційної скарги додано клопотання обвинуваченої про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію ухвали вона отримала 09.06.2025 року. Оскільки на момент подачі апеляційної скарги в неї був лише номер справи, яку розглядав Заводський районний суд м. Миколаєва під час досудового розслідування, тому вона вказала невірний номер справи у поданій апеляційній скарзі і апеляційну скаргу їй повернуто 10.07.2025 року. Після належного оформлення скарги просить поновити строк на апеляційне оскарження, тому що на момент подачі апеляційної скарги не отримала копію ухвали про продовження запобіжного заходу. Вказує, що строк пропущений не з її вини , а її право на оскарження судового рішення повинно бути реалізовано.

Апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_8 , подана нею через установу попереднього ув`язнення 14.07.2025 року до Херсонського апеляційного суду надійшла 31.07.2025 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2025 року визначено склад суду у цьому кримінальному провадженні.

Витребувані у порядку ст. 422-1 КПК матеріали кримінального провадження із суду першої інстанції надійшли 26.08.2025 року.

Позиції учасників.

ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 просили задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання та апеляційної скарги обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Відповідно до ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Зважаючи на викладені у клопотанні обвинуваченої обставини, які знайшли своє підтвердження перевіркою вхідної кореспонденції апеляційного суду, колегія суддів з метою забезпечення обвинуваченій права на доступ до правосуддя та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень вважає можливим задовольнити клопотання обвинуваченої про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 06.06.2025 року.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вбачається з матеріалів провадження, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001537 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Під час судового засідання 06.06.2025 року судом відповідно до приписів ст. 315 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 прокурор у клопотанні обґрунтував тим, що вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК та продовженням існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2025 року клопотання прокурора було задоволено, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою до 03 серпня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам, тобто чи не змінилися обставини, які були встановлені при застосуванні запобіжного заходу і чи впливають вони на зменшення існуючих ризиків на відповідній стадії судового розгляду.

Вбачається, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави застосований до ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2025 року для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, передбаченим п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується ( продовжується) з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченої особи та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування ( продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК продовжують існувати, судовий розгляд не завершений. Суд врахував при цьому не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання винуватою у скоєнні інкримінованого злочину, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченої, передбачених ст. 178 КПК України, наявність у неї 2 неповнолітніх дітей, те, що вона раніше не судима, має постійне місце проживання, врахував вік та стан здоров`я обвинуваченої, що в сукупності і стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на цій стадії судового провадження не здатен запобігти встановленим ризикам.

Доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями, що передбачені ст. 178 КПК.

Разом із тим, як видно судом було враховано не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі доведення винуватості, а і сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України , що в цілому і стало підставою для висновку про продовження існування зазначених в ухвалі ризиків та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даній стадії судового провадження.

Не спростовують доводи апеляційної скарги висновки суду про продовження існування ризику переховування від суду, зважаючи на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, сукупність відомостей про особу обвинуваченої, її соціальні зв`язки, які не можна визнати такими, які б переконливо свідчили про здатність впливати на процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти існуючим ризикам.

Не є переконливими і доводи апеляційної скарги про відсутність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу та наведені у клопотанні прокурора обставини, зважаючи на те, що до Херсонського міського суду Херсонської області 26.03.2024 року направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2, 3 ст. 307 КК України.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність продовження існування ризиків є непереконливими, оскільки при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Обвинувачена в апеляційній скарзі наводить відомості про наявність в неї дітей та потребу в їх лікуванні, які існували на час застосування запобіжного заходу та прийняття рішення про його продовження та були відомі слідчому судді та суду і фактично були враховані при визначенні існування ризиків, передбачених п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Сукупність цих відомостей, які існували на час застосування запобіжного заходу та не змінилися, не вказує на те, що на даній стадії кримінального провадження ризики, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК нівельовані чи зменшилися.

Посилань на те, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченої сталися істотні зміни, які не були враховані судом і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Здійснюючи апеляційний розгляд відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КК України в межах апеляційних вимог, колегія суддів зазначає , що запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків , передбачених ч. 1 ст. 177 КПК та запобігання здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Обґрунтованість підозри перевіряється слідчим суддею на стадії досудового розслідування при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Оскаржувана ухвала постановлена на стадії судового розгляду.

Питання доведеності чи недоведеності винуватості на підставі оцінки доказів з точки зору їх достатності, допустимості для доведення винуватості обвинуваченої особи вирішується судом на стадії судового розгляду відповідно до положень ст.368 КПК України і не може бути предметом перевірки апеляційного суду в межах визначених ст. 422-1 КПК України.

Апеляційний суд на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні, а також робити висновки щодо доведеності чи недоведеності винуватості особи, тощо.

Тому посилання апеляційної скарги про недоведеність вини як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали суду є неприйнятними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали під час апеляційного розгляду не встановлено. Суд в ухвалі навів висновки щодо питань, які підлягають вирішенню при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції з підстав та за доводів зазначених в апеляційній скарзі, скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117,404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити обвинуваченій ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2025 року

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4