УХВАЛА

01 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 756/3935/25

провадження № 51-3405 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі (далі - Суд):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року,

установив:

Оболонський районний суд м. Києва вироком від 27 березня 2025 року засудив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за:

- частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- частиною третьою статті 358 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- частиною четвертою статті 358 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначив остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статті 75 КК звільнив ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановив іспитовий строк тривалістю 2 роки, поклав на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 31 липня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2025 року - без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 31 липня 2025 року та призначити новий апеляційний розгляд.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення її без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків з огляду на таке.

У частині першій статті 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною першою статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, аналогічні доводам касаційної скарги захисника ОСОБА_5 питання, зокрема щодо невідповідності призначеного судом покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, були предметом оцінки суду апеляційної інстанції за поданою обвинуваченим ОСОБА_4 апеляційною скаргою, який за результатами перегляду вироку місцевого суду надав на них свої відповіді.

При цьому у касаційній скарзі захисник, указуючи на допущені, на його думку, судом апеляційної інстанцій порушення, не обґрунтовує, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість зазначеного судового рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вищезазначеного судового рішення, згідно з частиною першою статті 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Також, захисник, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного засудженому покарання, з огляду на тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, обставинам їх скоєння та даним про особу засудженого через суворість, з урахуванням положень статті 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК.

При цьому у поданій касаційній скарзі захисник не вказує, в чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до положень частини першої статті 438 КПК і доводи на обґрунтування того, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції в силу статті 419 КПК та які доводи апеляційної скарги обвинуваченого суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Водночас, зазначаючи про призначення нового судового розгляду захисник не обґрунтовує необхідності цього, зважаючи на іншу позицію його підзахисного на стадії апеляційного провадження.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог статті 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3