Справа № 297/2164/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000015 від 08.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні №0000015 від 08.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Скарга мотивована тим, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 276 КПК України, зокрема, відсутній належний доказовий зв`язок особи з інкримінованими діями, а також обставини повідомлення про підозру не ґрунтуються на достатніх доказах.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 заперечив щодо даної скарги, просив відмовити у задоволенні скарги,оскільки вважає клопотання необґрунтованим.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 08.01.2025

З матеріалів скарги вбачається, що 04.03.2025 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом передачі підозри дружині ОСОБА_7 ..

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомленням слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону свідчить, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Отже, надання слідчим суддею оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру. Слідчий суддя не може завчасно вирішувати питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті. При цьому, докази, на яких ґрунтується підозра, повинні бути отримані органом досудового розслідування в порядку та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, та містити відомості, які могли б переконати стороннього спостерігача в тому, що ця особа має відношення до вчиненого кримінального правопорушення

Водночас, слідчий суддя повинен перевірити, чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують уже отримані слідчим та прокурором відомості щодо можливої причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є принциповим питанням при розгляді скарги на повідомлення про підозру в частині вирішення питання щодо обґрунтованості самої підозри.

Так, на стадії досудового розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

З системного аналізу правової позиції ЄСПЛ (справа «Ферарі-Браво проти Італії») щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, вбачається, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особі про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 04.03.2025 року, дане повідомлення відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посаду слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , які відомі на момент повідомлення про підозру.

Слідчий суддя також бере до уваги, що факт повідомлення про підозру є початковим етапом притягнення особи до кримінальної відповідальності і не визначає її винуватість. На цьому етапі необхідним є лише обґрунтоване припущення щодо причетності особи до кримінального правопорушення. Таке припущення у даному випадку підтверджене сукупністю доказів, які мають належне процесуальне оформлення і не викликають сумніву в їх допустимості на цій стадії.

З матеріалів провадження убачається, що орган досудового розслідування здійснив достатній обсяг слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення причетності ОСОБА_5 до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон. Зокрема, досліджені дані НСРД, результати допитів, аналітичні довідки, дані геолокації та мобільного зв`язку свідчать про наявність обґрунтованих підстав для підозри, сформульованої в повідомленні від 08.01.2025 року.

На переконання слідчого судді, зазначені вимоги слідчим були дотримані, а скарга зводиться до незгоди із пред`явленою підозрою.

Таким чином, законні підстави для скасування повідомлення про підозру, слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи захисника щодо відсутності доказів є передчасними та підлягають перевірці судом під час розгляду справи по суті, в межах судового слідства.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого про підозру у кримінальному провадженні № 0000015 від 08.01.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_8