ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/400/25 Справа № 712/821/25 Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 18.02.2025 р. у кримінальному провадженні № 0004077 від 18.12.2024 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Будище Черкаського р-ну, Чер-

каської обл., українець, громадянин України,

має загальну повну середню освіту, працює в

КНП «Черкаська районна лікарня», не одру-

жений, раніше не судимий, проживає:

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання. Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді нічного домашнього арешту залишений без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 20 295,80 грн.

Скасовано арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Соснівського райсуду м. Черкаси від 20.12.2024 р. на мобільний телефон IРhone 8 plus, вилучений під час проведення 18.12.2024 р. обшуку затриманого ОСОБА_8 .

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «3,4- метилендіоксиметамфетамін (МДМА)», психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю-альпразолам, небезпечного наркотичного засобу, обіг якого обмежено-смолу канабісу, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений слідством період часу та місці умисно придбав з метою збуту у невстановлений спосіб та у невстановленої особи поліетиленові пакети із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено-«3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА)», психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю-альпразолам, небезпечний наркотичний засіб, обіг якої обмежено-смолу канабісу, які помістив до власної сумки з метою подальшого збуту.

У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено-«3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА)», яка знаходилась у 15 згортках, психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю-альпразолам, яка знаходилась у 9 згортках, небезпечного наркотичного засобу, обіг якої обмежено-смолу канабісу, яка знаходилась у 10 згортках, незаконно зберігав їх при собі у нагрудній сумці до 21:34 год. 17.12.2024 р., коли перебуваючи по вул. Маршала Красовського, 24 у м. Черкаси, був помічений працівниками поліції, у спілкуванні із якими на їх прохання самостійно та добровільно повідомив, що має при собі заборонені наркотичні речовини.

Після чого на місце події було викликано СОГ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. та у присутності двох понятих і захисника, у ході затримання у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_8 добровільно видав зі своєї сумки 15 поліетиленових пакетів з таблетками, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/17995-НЗПРАП від 18.12.2024 р., містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено-«3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА)» (в перерахунку на МДМА-основу) становить 3,246 г, що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р. (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 р.), є великим розміром особливо небезпечної психотропної речовини-3,4-метилендіоксиметамфетамін (МДМА). Після чого виявлені поліетиленові пакетики із речовиною вилучено працівниками поліції та упаковано до сейф-пакету CRI1190476.

Крім того, ОСОБА_8 добровільно видав зі своєї сумки 10 поліетиленових пакетів з смолоподібною речовиною коричневого кольору, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/17996-НЗПРАП від 20.12.2024 р., містять у своєму складі небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено-смола канабісу становить 4,75 г, що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р. (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 р.), є великим розміром небезпечного наркотичного засобу, обіг якої обмежено - смола канабісу. Після чого виявлені поліетиленові пакетики із речовиною вилучено працівниками поліції та упаковано до сейф-пакету CRI1190474.

В подальшому ОСОБА_8 добровільно видав зі своєї сумки 9 поліетиленових пакетів з таблетками, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/18006-НЗПРАП від 20.12.2024 р., містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, маса якої становить 0,0181 г, що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р. (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 р.), є невеликим розміром психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам. Після чого виявлені поліетиленові пакетики із речовиною вилучено працівниками поліції та упаковано до сейф-пакету CRI1190475.

Крім цього, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений органом досудового розслідування період часу та місці, у невстановлений спосіб, незаконно придбав 1 поліетиленовий пакетик із психотропною речовиною, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, яка знаходилася у поліетиленовому зіп-пакеті, після чого, таємно приховав з метою подальшого збуту у формі «закладки» в м. Черкаси. У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту раніше придбаної ним психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, незаконно зберігав у одному таємно прихованому місці на території м. Черкаси у формі «закладки», по вул. Маршала Красовського, буд. 24, до 18.12.2024 р. Так, поблизу під`їзду буд. № 24 по вул. Маршала Красовського у м. Черкаси 18.12.2024 р., у період часу з 04:06 год. до 04:13 год. працівниками СОГ, використовуючи мобільний додаток Google maps, у присутності понятих, затриманого та захисника по вул. Маршала Красовського у м. Черкаси на асфальті виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет з таблеткою білого кольору, що відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/18011-НЗПРАП від 20.12.2024 р. таблетка, яка надана на експертизу, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам. Маса альпразоламу в наданій на експертизу таблетці становить 0,0041 г.

Крім цього, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений органом досудового розслідування період часу та місце, у невстановлений спосіб, незаконно придбав 1 поліетиленовий пакетик із психотропною речовиною, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, яка знаходилася у поліетиленовому зіп-пакеті, після чого, таємно приховав з метою подальшого збуту у формі «закладки» в м. Черкаси. У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту раніше придбаної ним психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, незаконно зберігав у одному таємно прихованому місці на території м. Черкаси у формі «закладки», за координатами широти 49,42819 та довготи 32,05622 до 18.12.2024 р. Так, за координатами широти 49,42819 та довготи 32,05622 18.12.2024 р., у період часу з 04:44 год. до 04:49 хв.. працівниками СОГ, використовуючи мобільний додаток Google maps, у присутності понятих, затриманого та захисника по вул. Маршала Красовського у м. Черкаси, дещо підкопано в землі виявлено та вилучено один поліетиленовий зіп-пакет з таблеткою білого кольору, що відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/18008-НЗПРАП від 19.12.2024 р. таблетка, яка надана на експертизу, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам. Маса альпразоламу в наданій на експертизу таблетці становить 0,0020 г.

Крім цього, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений органом досудового розслідування період часу та місце, у невстановлений спосіб, незаконно придбав 1 поліетиленовий пакетик із психотропною речовиною, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, яка знаходилася у поліетиленовому зіп-пакеті, після чого, таємно приховав з метою подальшого збуту у формі «закладки» в м. Черкаси. У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту раніше придбаної ним психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, незаконно зберігав у одному таємно прихованому місці на території м. Черкаси у формі «закладки», за координатами широти 49,4261425 та довготи 32,0529332, до 18.12.2024 р. Так, за координатами широти 49,4261425 та довготи 32,0529332 18.12.2024 р. у період часу з 04:26 год. до 04:31 год. працівниками СОГ, використовуючи мобільний додаток Google map», у присутності понятих, затриманого та захисника по вул. Маршала Красовського у м. Черкаси, дещо підкопано в землі виявлено та вилучено один поліетиленовий зіп-пакет з таблеткою білого кольору, що відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/18009-НЗПРАП від 19.12.2024 р. таблетка, яка надана на експертизу, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам. Маса альпразоламу в наданій на експертизу таблетці становить 0,002 г.

Крім цього, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений органом досудового розслідування період часу та місце, у невстановлений спосіб, незаконно придбав 1 поліетиленовий пакетик із психотропною речовиною, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, яка знаходилася у поліетиленовому зіп-пакеті, після чого, таємно приховав з метою подальшого збуту у формі «закладки» в м. Черкаси. У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту раніше придбаної ним психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам, незаконно зберігав у одному таємно прихованому місці на території м. Черкаси у формі «закладки», за координатами широти 49,42819 та довготи 32,05617, до 18.12.2024 р. Так, за координатами широти 49,42819 та довготи 32,05617 18.12.2024 р. у період часу з 04:57 год. до 05:01 год., працівниками СОГ, використовуючи мобільний додаток Google maps, у присутності понятих, затриманого та захисника по вул. Маршала Красовського у м. Черкаси, дещо підкопано в землі виявлено та вилучено один поліетиленовий зіп-пакет з таблеткою білого кольору, що відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/18007-НЗПРАП від 20.12.2024 р. таблетка, яка надана на експертизу, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам. Маса альпразоламу в наданій на експертизу таблетці становить 0,0020 г.

Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок стосовно ОСОБА_8 через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та зарахувати у строк відбування ОСОБА_8 покарання період його тримання під вартою в період з 17.12.2024 р. по 20.12.2024 р. включно.

В решті вказаний вирок просить залишити без змін.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що ч. ч. 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, а в резолютивній - рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, початок строку відбування покарання та про залік досудового тримання під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 затримано у цьому кримінальному провадженні 17.12.2024 р. у порядку ст. 208 КПК України та ухвалою слідчого судді Соснівського райсуду м. Черкаси від 20.12.2024 р. стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 строком до 18.02.2025 р. включно та звільнено 20.12.2024 р. з-під варти.

Водночас ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_8 судом помилково при вирішенні питання про зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 не враховано період його перебування під вартою з 17.12.2024 по 20.12.2024 р.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду лише в частині призначеного покарання, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_8 та ухвалити нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також просив дослідити характеризуючи дані на обвинуваченого.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає скасування через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, судом першої інстанції вірно було встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано, як скоєння злочину за ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту.

Місцевий суд, частково встановив обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 передбачені ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом з тим суд першої інстанції не врахував, наступні пом`якшуючі обставини.

ОСОБА_8 єдиний раз скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, а саме 17.12.2024 р. отримав від невідомої особи наркотичні засоби та завдання розкласти їх по відміченим місцям, що і останній зробив. 18.12.2024 р. під час затримання обвинуваченого всі «закладки» наркотиків були вилучені правоохоронними органами. Таким чином, на думку захисника, своїми діями обвинувачений шкоди суспільству чи окремим особам не завдав.

Крім того, причиною скоєння злочину став збіг тяжких обставин, а саме працюючи в таксі «BOLT», 15.12.2024 р. приблизно о 01:20 год. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Renault Logan, р/номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Індастрі Інкорпарейшен», під час руху по вул. Володимира Великого (Гагаріна) у м. Черкаси не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, у результаті чого на мокрій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на світлову електроопору, чим порушив п.12.1 ПДР України. Внаслідок події автомобіль отримав механічні пошкодження, дані обставини підтверджує копія постанови Придніпровського райсуду м. Черкаси (а. пр. 47-49).

Шкода за внаслідок скоєння ДТП була нарахована у розмірі 120 000 грн. та термін сплати був декілька днів.

Так як обвинувачений мав молодий двадцятирічний вік, то він не знайшов іншого виходу як розкладати наркотичні «закладки» за кошти, за які грошей він так і не отримав.

Після затримання ОСОБА_8 зрозумів що він скоїв, розкаявся та почав інше життя, а саме працевлаштувався робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями з 2.01.2025 р. в КНП «Черкаська районна лікарня с. Мошни».

Обвинувачений за допомогою батька та дідуся сплатив ТОВ «Індастрі Інкорпарейшен» (таксі «BOLT») спочатку 8.01.2025 р. 80 000,00 грн., а 27.01.2025 р. залишкову суму 40 000 грн. та уклав договір по врегулюванню спору у зв`язку зі шкодою внаслідок скоєння ДТП. (копія договору про врегулювання спору по ДТП, а. пр. 52-53).

Таким чином, ОСОБА_8 виправив ситуацію із заборгованістю, почав працювати, розкаявся у скоєнні злочину та далі планує тільки приносити користь суспільству.

Крім того, обвинувачений є волонтером та постійно допомагає ЗСУ, про що свідчить подяка від імені всього особового складу ВЧ НОМЕР_2 (а. пр. 55).

У період з 2.03.2022 р. по 10.04.2023 р., а саме під час активної фази війни з російською федерацією, він брав участь в добровольчому формуванні Мошнівського загону. За час находження в формуванні зарекомендував себе з позитивного боку як здібний, дисциплінований, старанний, наполегливий доброволець. Безпідставних пропусків і запізнень на чергування без поважної причини не допускав. До поставлених доручень ставився з відповідальністю, виконував їх якісно, добросовісно, своєчасно. Брав активну участь у громадському житті формування. Мав добре розвинені комунікативні та організаторські здібності, цілеспрямованість і працелюбність, оптимізм і стійкість у життєво - складних умовах. Доброволець ОСОБА_8 на критику з боку керівництва реагував позитивно, вчасно усував недоліки. За складом скромний, стриманий, урівноважений, ввічливий, спокійний. Мав авторитет серед товаришів, проявляв високу культуру у спілкуванні, вміє переконати та відстояти свою точку зору. Фізично підготовлений добре. Займався спортом. Мав охайний зовнішній вигляд (а. пр. 56).

За місцем проживання ОСОБА_11 характеризується позитивно.

Згідно довідки - характеристики від виконкому Мошнівської сільради вбачається, що від жителів села на адресу ОСОБА_8 , скарг не надходило. Навпаки його активна участь в благодійних сільських акціях - суботниках по впорядкуванню та розбудові місць почесної пам`яті земляків - військовослужбовців ЗСУ, що поклали своє життя за цілісність і незалежність України, характеризує його, як патріота України та активного громадського учасника життя Мошнівської громади. За час проживання в с. Мошни, в об`єднаній громаді сіл Мошнівського куща, ОСОБА_8 , зарекомендував себе чуйним, доброзичливим, відповідальним. Неодноразово брав участь у волонтерській діяльності і щодо підтримки постраждалих від російської агресії жителів Херсонщини, на адресу яких волонтери громади направляли гуманітарні вантажі. Сільська рада компрометуючих матеріалів, щодо ОСОБА_8 не має. Відомості щодо притягнення останнього до адміністративної, дисциплінарної чи кримінальної відповідальності сільська рада не має (а. пр. 57).

З огляду на відсутність обставин, які обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має молодий вік, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, займається громадською (волонтерською) діяльністю, добровільно надав допомого ЗСУ на суму 22 000 грн., позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, його відношення до вчиненого, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, а підставою скоєння злочину був борг за ДТП, за який він сплатив (тобто став на шлях виправлення) тому, на думку захисника, суд помилково дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, а тому не застосовував ст. 69 КК України.

Відповідно до постанови Другої судової палати ККС ВС від 7.11.2018 р. активне сприяння розкриттю злочину є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України. Тобто, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

Обвинувачений ОСОБА_8 надав активну допомогу слідству, яка полягала в тому, що він показав місця, де були сховані так звані «закладки» з наркотичними речовинами, добровільно надав доступ до свого телефону з усією інформацією щодо своєї протиправної діяльності.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого досудовим слідством не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України, а також роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. № 7 (п. 8), за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. № 7 (п. 5), також звертає увагу на те, що судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

Таким чином, захисник вважає, що до ОСОБА_8 можливо застосувати ст. ст. 66, 69, 75 та 76 КК України та засудити ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, при звільненні від відбування покарання з випробуванням у відповідності з вимогами ст. ст. 75 і 76 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та просила її задовольнити з вказаних у ній мотивів, але заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити із вказаних підстав його апеляційну скаргу і не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та просив задовольнити її з вказаних у ній підстав, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 до часткового задоволення, а вирок стосовно ОСОБА_8 до зміни з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Так, відповідно до змісту вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнав свою вину. З огляду на це, кримінальне провадження було розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

З урахуванням того, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, окрім того ані прокурор в апеляційній скарзі, ані захисник не оскаржують обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини, а інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевірялися.

Висновок місцевого суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду в апеляційному порядку не заперечується, а враховуючи, що ані прокурор, ані захисник в апеляційних скаргах не оскаржують висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини, а інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевірялися, відповідно до ст. 404 КПК України.

У зв`язку з цим апеляційним судом вказаний вирок перевіряється лише в частині неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та законності та правильності призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме відповідно до копії протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину (надана прокурором ОСОБА_6 під час апеляційного перегляду), ОСОБА_8 було затримано ст. слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. к-ном поліції ОСОБА_12 - 17.12.2024 р. о 21:43 год. за адресом: м. Черкаси, вул. Маршала Красовського, буд. 24.

На підставі ухвали слідчого судді Соснівського райсуду м. Черкаси від 20.12.2024 р. до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з покладенням обов`язків та звільнено ОСОБА_8 з - під варти негайно.

Таким чином, апеляційний суд достеменно встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 тримався під вартою з 17.12.2024 р. по 20.12.2024 р.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.

В той же час, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_8 , суд не застосував вимоги цієї статті і не зарахував строк його перебування під вартою з 17.12.2024 по 20.12.2024 р. до строку відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , то апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до змісту ст. ст. 50 та 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Апеляційним судом встановлено, що призначене ОСОБА_8 покарання не узгоджується з вимогами цих статей та роз`ясненнями, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Зі змісту мотивувальної частини вироку вбачається, що при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу винного, який на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце роботи, добровільно надав допомогу Збройним Силам України в розмірі 22 000 грн. відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Разом з тим, призначене обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією майна, на переконання апеляційного суду, є явно несправедливим внаслідок своєї суворості та наявні умови для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України та звільненням його від відбування покарання та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий, є особою, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Вказане кримінальне провадження було розглянуто судом згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто обвинувачений ОСОБА_8 не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, погодився з ними, повністю визнав свою вину, не намагався чинити перешкоди судовому розгляду вказаного кримінального провадження, що на переконання апеляційного суду, безумовно свідчить про його щире каяття.

Також апеляційним судом встановлена наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - активне сприяння розкриттю злочину. До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов через те, що обвинувачений ОСОБА_8 саме добровільно та активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, а не під тиском обставин або зібраних доказів. Це підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_8 надав органу досудового розслідування відомості про вчинений ним злочин, які на той час, були відомі тільки йому. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 на місці скоєння злочину у нічний час доби надав точні відомості про «закладки» працівникам слідчої оперативної групи, які використовуючи мобільний додаток Google maps, у присутності понятих, затриманого та захисника виявили всі місця розташування заборонених наркотичних та психотропних речовин, які обвинувачений незаконно зберігав у прихованих місцях на території м. Черкаси у формі «закладок», які були виявлені та вилучені та вказані у вироку суду, що без допомоги обвинуваченого було б неможливо зробити. Крім того, обвинувачений видав знаряддя та предмети злочину, таким чином, надав слідству інформацію, яка безумовно допомогла у розкритті злочину.

На переконання апеляційного суду, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину вчиненого ОСОБА_8 , про яке вказано у вироку суду, пі д час апеляційного перегляду додатково було встановлено, що воно становило з його боку енергійний характер, що також свідчить про його позитивні дії спрямовані на усунення наслідків від вчинення злочину та його усвідомлення обвинуваченим.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні злочину, виражав щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, цілком усвідомив протиправність вчинених ним діянь, зобов`язався в подальшому дотримуватися бездоганної поведінки.

Як зазначено в роз`ясненнях, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у кожному випадку застосування ст. 69 КК України, суд зобов`язаний зазначити у мотивувальній частині вироку не тільки те, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а й врахувати мету й мотиви, якими керувалася особа при вчиненні злочину, її роль та поведінку, як під час, так і після вчинення злочинних дій тощо.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_8 після фактичного затримання, на місці скоєння злочину у нічний час доби повідомив працівникам СОГ про місця розташування «закладок» із психотропною речовиною, які, використовуючи мобільний додаток Google maps, виявили всі приховані місця на території м. Черкаси, що без активної допомоги обвинуваченого було б неможливо зробити. Крім того, обвинувачений видав знаряддя та предмети злочину, таким чином, надав слідству інформацію, що допомогла у розкритті злочину. Таким чином, у дуже короткий час були ліквідовані наслідки, завдані кримінально-караними діями ОСОБА_8 .

Враховуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, його посткримінальну поведінку, осуд ОСОБА_8 своїх злочинних діянь, апеляційний суд вважає, що щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, одночасно й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що, у свою чергу, є підставою для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання за цей злочин.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 р. у справі №744/884/17 зазначав, що обставини, що пом`якшують покарання, чи сукупність цих обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Апеляційний суд також враховує додатково, в якості обставини, що пом`якшує покарання вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин, а саме, що він працював водієм таксі «BOLT» та керуючи автомобілем Renault Logan, який належить ТОВ «Індастрі Інкорпарейшен», 15.12.2024 р. під час руху по вул. Володимира Великого (Гагаріна), 43 у м. Черкаси порушив п. 12.1 ПДР України та внаслідок події суттєво пошкодив автомобіль. Шкода за автомобіль була нарахована у розмірі 120 000 грн. та термін сплати був декілька днів. Обвинувачений за допомогою батька та дідуся сплатив ТОВ «Індастрі Інкорпарейшен» (таксі BOLT) спочатку 8.01.2025 р. 80 000 грн., а 27.01.2025 р. залишок в розмірі 40 000 грн. та уклав договір по врегулюванню спору у зв`язку зі шкодою внаслідок скоєння ДТП (а. пр. 52-53).

Крім того, під час апеляційного перегляду вироку встановлено, що обвинувачений є волонтером, що підтверджується подякою ТВО командира ВЧ НОМЕР_2 від 28.12.2024 р. (а. пр. 55), виключно позитивно характеризується командиром Мошнівського загону ДФ Черкаського р-ну № 1 ( а. пр. 56) та за місцем проживання, за місцем попередньої роботи у ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» від 20.12.2024 р. № 931, за теперішнім місцем роботи у КНП «Черкаська районна лікарня с. Мошни» Мошнівської сільради (а. пр. 57-59).

Відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 разом з наявністю обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне надання допомоги Збройним Силам України в розмірі 22 000 грн., на думку апеляційного суду, свідчить про можливість застосування до ОСОБА_8 вимог ст. 69 КК України, з призначенням йому основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

Відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, займається громадською (волонтерською)діяльністю, добровільно надав допомого ЗСУ на суму 22 000,00 грн., позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, його відношення до вчиненого, що свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, тому, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про неможливість застосування ст. 69 КК України.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, така поведінка обвинуваченого по відношенню до скоєного злочину та наслідків його дій безумовно свідчить про усвідомлення ним вчиненого, а тому у сукупності із позитивними характеристиками з місця проживання та місць роботи, враховуючи що обвинувачений продовжує працювати, а тому апеляційний суд враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, віднесено законодавцем до тяжких, проте всі ці зазначені дані у своїй сукупності дають підстави призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України та з випробуванням з покладенням контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне задовольнити апеляцію захисника в цій частині та застосувати вимоги ст. 69 КК України, пом`якшивши покарання до 5 років позбавлення волі, та застосувати ст. 75 КК України, а саме звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання із встановленням трирічного іспитового строку, вважаючи, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, а вирок суду підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченому покарання.

При цьому, апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що такі висновки апеляційного суду про встановлені обставини вчинення злочину та відомості про особу обвинуваченого саме у своїй сукупності в значній мірі зменшують суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення і дають суду право застосувати вимоги ст. 75 КК України та призначити раніше не судимій особі, яка вчинила тяжкий злочин вперше, покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, із застосуванням контролю за його поведінкою під час максимально можливого іспитового строку тривалістю три роки, з покладенням обов`язків, передбачених 76 КК України.

Зазначене покарання апеляційний суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також таким, що не буде становити особистий надмірний тягар для особи, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При цьому, апеляційний суд також враховує молодий вік обвинуваченого ОСОБА_8 , тому що на момент скоєння кримінального правопорушення обвинуваченому було 20 років.

На переконання апеляційного суду, обставини вчинення злочину, дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , його молодий вік та ставлення до вчиненого свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання.

Одночасно, апеляційний суд переконаний в тому, що реальне відбуття покарання ОСОБА_8 є недоцільним, оскільки його виправлення та перевиховання можливе без тримання в кримінально-виконавчій установі, за умови контролю з боку органу пробації, тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що звільнення від відбування покарання з випробуванням передбачає покладення на особу, звільнену від відбування такого покарання, певних обов`язків, виконання яких свідчить про виправлення засудженого. У протилежному випадку, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 78 КК України, направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Тобто звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання є його шансом на виправлення без поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Поміж тим, покладення на останнього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, є тим засобом, що дозволить перевірити ОСОБА_8 на його здатність виправитись без ізоляції від суспільства.

На думку апеляційного суду, саме таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та не є надто суворим чи м`яким.

Згідно ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання. Проте, згідно ст. 77 КК України, яка містить перелік додаткових покарань, які можуть бути призначені у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, не передбачено можливості призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна у таких випадках.

Тобто, положення зазначеної статті не передбачають призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна у тому випадку, якщо особу звільнено від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК.

Отже, при застосуванні вимог ст. 75 КК України конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена, у зв`язку з чим апеляційний суд не застосовує конфіскацію майна.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок та призначити більш м`яке покарання, звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та частково задовольнити апеляцію.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_8 покарання змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок суворості.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, тому що підстав для ухвалення нового рішення не вбачається та апеляційний суд покладає на обвинуваченого додатковий обов`язок, апеляція прокурора підлягає повному задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині призначення покарання.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 18.02.2025 р., стосовно ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим, із застосуванням ст. 69 КК України, до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки,

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання час його тримання під вартою з 17.12.2024 р. по 20.12.2024 р.

В решті вирок суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді