ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді

ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне матеріали кримінального провадження № 0001036 від 02.05.2025 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у невстановленому місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, діючи в порушення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» № 2806-IV від 06 вересня 2005 року, придбав шляхом привласнення каміння, яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18 листопада 1997 року за №637/97-ВР, висновку гемологічної експертизи, є бурштином в сировині, що відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення вагою 3454,01 грам (3,45401 кг.), вартістю 13 583,90 гривень.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, не маючи відповідних документів, які б підтверджували законність походження каміння, незаконно перевозив та зберігав вказаний вище бурштин в салоні автомобіля марки «OPEL ASTRA», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який був під його керуванням, до проведення огляду 02.05.2025 за адресою: вул. Відінська, поблизу будинку 8А, м. Рівне, без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 240-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті та фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового процесу, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу дослідження доказів, за згодою учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів по справі, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість

ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, останній надав показання стосовно обставин вчинення інкримінованому йому злочину, які повністю узгоджуються із встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 240-1 КК України як незаконне придбання, перевезення та зберігання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочинів, тяжкості наслідків, що настали.

За положеннями ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , які передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду справи не встановлено.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався. На обліку в лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно. Окрім того, є волонтером з 2014 року, що підтверджується позитивною характеристикою, наданою координатором гуманітарного центру УХМТ "Обітниця Миру" та головою правління Української Асоціації у Вестерботтен.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують відповідальність, даних про особу обвинуваченого, який є раніше несудимим, та з урахуванням повного визнання вини обвинуваченого у скоєному, позиції прокурора у справі, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За наведеного, арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2025 року підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

На підставі викладеного, враховуючи, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбачає покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі, суд відповідно до

ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосовує захід кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у власність держави каміння бурштину.

Долю інших речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 50, 65-67, 96-1, 96-2, 240-1 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Арешти, накладені на майно ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області від 06.05.2025 року у справі №569/8940/25, провадження № 1-кс/569/3566/25, №1-кс/569/3567/25 скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Astra», білого кольору, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ №KIV1126440, який зберігається при матеріалах кримінального провадження а.с. 27 та транспортний засіб марки «Opel Astra», білого кольору, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер VIN: НОМЕР_2 , що поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90, с. Городок, Рівненського району, Рівненської області - повернути власнику ОСОБА_6 .

- оптичний диск з відео-матеріалами зі службових бодікамер працівників УПП в Рівненській області ДПП від 02.05.2025 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію - бурштин у сировині масою 3,45401 кг вартістю 13 583, 90 грн., поміщений до спеціального сейф пакету з написом «Експертна служба МВС України» № 6359754 та перебуває в кімнаті речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, передати у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 38-44, ) для зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1