печерський районний суд міста києва
Справа № 757/81/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0002305 від 14.12.2023,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Hyundai» моделі «Elantra» р.н НОМЕР_1 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_2 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_3 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_4 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_5 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_6 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_7 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_8 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_9 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_10 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_11 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_12 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_13 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_14 , а також лікарські засоби «Ергоферон» (таблетки № 40), серії: 941223, 220324, 230324, у кількості 50 865 упаковок; «Ергоферон» (таблетки № 20), серії: 2291222, 2301222, 2311222, 2321222, 2331222, у кількості 199 732 упаковки; «Уфалаза» (таблетки № 40), серії: 020124, у кількості 12 232 упаковки; «Ренгалін» (таблетки № 20), серії: 630724, 640724, 650724, 660724, 670724, 680724, 690724, 700724, 710724, 720724, 730724, 740824, 750824, 760824, 770824, 780824, 790824, 800824, 871123, 881123, 891223, 140324, 150324, 160324, 170324, у кількості 444 288 упаковок; «Імпаза» (таблетки № 20), серії: 1100622, 620724, у кількості 52 746 упаковок; «Пропротен-100» (таблетки № 20), серії: 820824, у кількості 42 000 упаковок; «Клімаксан гомеопатичний» (таблетки № 20), серії: 450524, у кількості 29 760 упаковок, «Успокой» (таблетки № 20), серії: 1931022, у кількості 7 920 упаковок; «Тенотен дитячий» (таблетки № 40), серії: 540624, 200324, у кількості 37732 упаковки; «Афала» (таблетки № 100) серії: 520723, 810824, у кількості 16 270 упаковок; «Тенотен» (таблетки № 40), серії: 851024, 861024, 871124, 881124, 520624, 180324, у кількості 141 939 упаковок; «Анаферон» (таблетки № 20), серії: 570724, 931223, у кількості 89 899 упаковок; «Анаферон дитячий» (таблетки № 20), серії: 580724, 600724, 210324, у кількості 93 901 упаковка; «Субетта» (таблетки № 20), серії: 010124, у кількості 492 упаковки, які на праві власності належить ТОВ «Матеріа-Медика-Україна» (), заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном у будь-який спосіб.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що слідчими Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002305 від 14.12.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 321-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За результатами проведених слідчих дій, а також виконання доручень слідчого, оперативними співробітниками ДСР НП України встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетні службові особи ТОВ «Матеріа Медика-Україна» (), які здійснюють свою протиправну діяльність приміщенні, яке використовується як офіс та яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Нивська, 20

У подальшому, у період з 10 год. 02 хв. 19.12.2024 по 01 год. 24 хв. 20.12.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за вищевказаною адресою.

Під час проведення вказаної слідчої дії було виявлено та тимчасово вилучено автомобіль марки «Hyundai» моделі «Elantra» р.н НОМЕР_1 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_2 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_3 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_4 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_5 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_6 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_7 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_8 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_9 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_10 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_11 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_12 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_13 , автомобіль марки «Hyundai» моделі «Accent» р.н НОМЕР_14 , які належать на праві власності ТОВ «Матеріа-Медика-Україна» (), оскільки є обгрунтовані підстави вважати, що вони використовувались як знаряддя вчинення кримінально протиправних дій, передбачених ст. 321-1, 111-2 КК України, а також з урахуванням санкції статі 111-2 КК України можуть підлягати конфіскації.

Крім того, під час проведення обшуку за вищевказаною адресою у приміщенні, де здійснює свою діяльність ТОВ «Матеріа-Медика-Україна» () виявлено та тимчасово вилучено лікарські засоби «Ергоферон» (таблетки № 40), серії: 941223, 220324, 230324, у кількості 50 865 упаковок; «Ергоферон» (таблетки № 20), серії: 2291222, 2301222, 2311222, 2321222, 2331222, у кількості 199 732 упаковки; «Уфалаза» (таблетки № 40), серії: 020124, у кількості 12 232 упаковки; «Ренгалін» (таблетки № 20), серії: 630724, 640724, 650724, 660724, 670724, 680724, 690724, 700724, 710724, 720724, 730724, 740824, 750824, 760824, 770824, 780824, 790824, 800824, 871123, 881123, 891223, 140324, 150324, 160324, 170324, у кількості 444 288 упаковок; «Імпаза» (таблетки № 20), серії: 1100622, 620724, у кількості 52 746 упаковок; «Пропротен-100» (таблетки № 20), серії: 820824, у кількості 42 000 упаковок; «Клімаксан гомеопатичний» (таблетки № 20), серії: 450524, у кількості 29 760 упаковок, «Успокой» (таблетки № 20), серії: 1931022, у кількості 7 920 упаковок; «Тенотен дитячий» (таблетки № 40), серії: 540624, 200324, у кількості 37732 упаковки; «Афала» (таблетки № 100) серії: 520723, 810824, у кількості 16 270 упаковок; «Тенотен» (таблетки № 40), серії: 851024, 861024, 871124, 881124, 520624, 180324, у кількості 141 939 упаковок; «Анаферон» (таблетки № 20), серії: 570724, 931223, у кількості 89 899 упаковок; «Анаферон дитячий» (таблетки № 20), серії: 580724, 600724, 210324, у кількості 93 901 упаковка; «Субетта» (таблетки № 20), серії: 010124, у кількості 492 упаковки оскільки вони є об`єктом кримінально протиправних дій, передбачених ст. 321-1, 111-2 КК України у зв`язку із наведеними вище обставинами. Крім того, вищевказані лікарські засоби вилучені у зв`язку із необхідністю їх надання для проведення експертного дослідження.

20.12.2024 на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 зазначені автомобілі та лікарські засоби визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, на переконання прокурора, із метою перевірки та встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення щодо якого здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні, існує необхідність у накладені арешту на тимчасово вилучене майно для його збереження, оскільки у подальшому воно може бути використане як доказ під час досудового розслідування та судового розгляду справи по суті.

Від представника товариства 01.04.2025 надійшло клопотання про закриття судового провадження оскільки юридична оцінка в межах судового контролю вже була надана слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва за результатом розгляду аналогічного клопотання про арешт майна товариства.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання встановлено, що дійсно майно, на яке просить накласти арешт слідчий, належить на праві приватної власності ТОВ «Матеріа Медика-Україна».

Однак, ні в матеріалах клопотання, ні під час судового розгляду прокурором не доведено існування ризиків, які б обґрунтували такий рівень втручання у право власності товариства.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з тим, в даному випадку, слідчий суддя звертає увагу, що визнання вилученого в ході обшуку майна речовим доказом в даному кримінальному провадженні не є безумовною підставою для накладення арешту на таке майно, а виходячи зі змісту постанови про визнання речовим доказом - остання не містить переліку критеріїв відповідності вилученого майна ознакам речового доказу, що зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Нормою ст.41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року у справі № 757/6620/25-к було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно у кримінальному провадженні 0002305 від 14.12.2023 на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно, що на праві власності належить ТОВ «Матеріа-Медика-Україна» ().

Як вбачається з означеної ухвали слідчого судді, метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, що є аналогічною до даного клопотання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 19.02.2009 «Христов проти України», заява №24465/04 Європейський суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка зокрема проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що дії сторони обвинувачення фактично зводяться до незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням. Таким чином, підстави для задоволення клопотання у слідчого судді відсутні.

Враховуючи викладене, з метою недопущення необґрунтованого втручання держави у право власності слідчий суддя вважає клопотання недостатньо обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131,132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0002305 від 14.12.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1