Справа № 484/1595/25
Провадження № 1-кп/484/251/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000534 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Одеси, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст. 28, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст. 28, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України.

Прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України; підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає. Зазначає, що справа має розглядатись у відкритому судовому засіданні, коло осіб, які братимуть участь у судовому розгляді є прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти призначення справи до розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору, стверджуючи, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, оскільки йому не було вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ч.1 ст.278 КПК України.

Вислухавши клопотання захисника про повернення обвинувального акту, обвинуваченого, думку прокурора, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Так, згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону прокурором дотримані при висуненні обвинувачення ОСОБА_5 у обвинувальному акті.

В підготовчому судовому засіданні, суд не може вийти за межі вимог ст.314 КПК України, вдавшись до оцінки фактичних обставин справи, та повернути обвинувальний акт, мотивуючи своє рішення посиланням на обставини, які підлягають дослідженню та перевірці під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Фактичні обставини кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 , на думку суду, є достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки захисту. Обвинувальний акт складений та затверджений уповноваженими особами, відповідно положень ст. 291 КПК України.

Тому, з врахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що даний обвинувальний акт складений відповідно до вимог кримінального процесуального закону, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 КПК України, не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмежень щодо цього, передбачених ч.2 ст. 27 КПК України, немає.

Також, слід прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та направити його копії до ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», для вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є таким: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла, цивільний позивач, цивільний відповідач, представник цивільного відповідача, а інші учасники кримінального провадження за відповідним клопотанням сторін кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків, вважає те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років. Знаючи, яка міра покарання може бути до нього застосована за вчинений злочин, ОСОБА_5 може змінити своє місце проживання, відбути у неконтрольовану (окуповану) державою територію України, виїхати за межі території України, внаслідок чого подальше притягнення його до відповідальності буде не можливим. Також вагомими підставами, що підтверджують наявність вказаного ризику є факт переховування від органу досудового розслідування із моменту набуття статусу підозрюваного 01.05.2023 до часу його затримання. ОСОБА_5 відомі свідки даного кримінального провадження, так як він безпосередньо контактував з ними щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому не виключається ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, шляхом схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань чи їх не об`єктивній зміні, які виправдують його чим будуть перешкоджати встановленню істини у провадженні, шляхом їх залякування, вчинення щодо них насильницьких дій. Також, існує ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, яке вчинене на ґрунті помсти його колишній дружині ОСОБА_6 . За обставин, коли сторона обвинувачення попередила кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , на стадії замаху, останній може вчинити нове кримінальне правопорушення, спрямоване проти майна, а також життя чи здоров`я ОСОБА_6 . Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи. Враховуючи те, що задля досягнення злочинної мети обвинувачений пішов на те, щоб вчинити умисний тяжкий злочин, що свідчить про його свідомо обраний шлях життя, на думку сторони обвинувачення, вказує на можливий ризик вчинення правопорушень в подальшому.

На даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому рахує, що застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_4 проти застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували з підстав того, що останній не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а отже не може бути й обвинуваченим у цьому провадженні, в зв`язку з чим, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Застосування запобіжного заходу судом здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати суд при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, не має офіційного місця роботи та стабільного заробітку, не одружений, дітей на утриманні не має, перебував у міжнародному розшуку, наявні ризики, зазначені ст. 177 КПК України, а саме: з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, відсутність достатніх стримуючих факторів та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки таке не забезпечить його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду в кримінальному провадженні.

Тому, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та обставини справи, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, застава визначається у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн. х 80 = 242240 грн.).

Крім цього, обираючи відносно обвинуваченого альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду.

Керуючись ст.ст. 12, 176-178, 182, 183, 193,194,196, 314-316 КПК України, суд,-

ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000534 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, ч.3 ст.27 ч.2 ст. 28, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України, на 16.05.2025 на 10.10 год. в залі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та направити його копію до ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», для вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 цивільним позивачем у даній справі, а ОСОБА_5 - цивільним відповідачем.

Викликати в судове засідання обвинуваченого, захисника, потерпілу, прокурора, цивільного позивача, цивільного відповідача, представника цивільного відповідача, а інших учасників кримінального провадження за відповідним клопотанням сторін кримінального провадження.

В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту за № 0000534 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, ч.3 ст.27 ч.2 ст. 28, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України відмовити.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 04.07.2025 включно.

Одночасно визначається застава розміром 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу, може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали відбулось о 12.00 год. 09.05.2025, в залі суду в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області.

Суддя: ОСОБА_7