Провадження 1-кс/127/9665/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000252 внесеного до ЄРДР 06.11.2023, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000252 внесеного до ЄРДР 06.11.2023.

Скарга мотивована тим, що Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення.

У вказаній заяві Міністерство юстиції України повідомляє про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365 та 367 Кримінального кодексу України, вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_5 ., в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків (істотної шкоди), внаслідок виплати заявнику відшкодування в розмірі 254341,44 грн (6800 євро) на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вітько та інші проти України».

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому (далі Територіальне управління ДБР) здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000252 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України.

Листом Територіального управління ДБР від 20.07.2025 № 45002-25/х/14-01-04- 52254/2025 на адресу Міністерства юстиції України надіслано постанову про закриття кримінального провадження від 06.11.2023 в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

У вказаній постанові Територіальне управління ДБР повідомляє, що в ході досудового розслідування ним не було отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про службову недбалість, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Однак з такими висновками Територіального управління ДБР заявник не погоджується тому, що в даному випадку було завдано саме істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, внаслідок виплати з Державного бюджету України суми відшкодування на користь заявника.

З оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, на думку заявника, вбачається, що досудове розслідування проведено неповно та однобічно, оскільки слідчим під час досудового розслідування помилково встановлено обставини нібито про те, що охоронюваним законом державним інтересам в даному випадку не було заподіяло істотної шкоди.

Відповідальність, передбачена у статті 367 КК України, настає за невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Проте, закриваючи кримінальне провадження, слідчий не вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановив наявності суб`єктивної сторони діяння, а також не конкретизував об`єктивної сторони діяння, обмежившись лише переліченням певних фактів, без підтвердження їх належними доказами.

В оскаржуваній постанові, з-поміж іншого, слідчим не зазначено, в діянні яких саме осіб встановлено відсутність складу розслідуваних кримінальних правопорушень.

З тексту оскаржуваної постанови на думку заявника, вбачається, що усі обставини, які були встановлені слідчим, стосовно нібито належних умов тримання під вартою заявника, були встановлені слідчим лише на підставі одного документу облікової картки особи взятої під варту. Посилання на інші докази, які могли би підтвердити вказані обставини відсутні.

Слідчим не було допитано у якості свідків осіб, які утримувались разом із заявником у ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», стосовно умов тримання таких осіб.

Слідчим також не було допитано у якості свідків і співробітників ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

Згідно з частиною п`яткою статті 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

На переконання заявника, вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Отже, при новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та/ або інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів.

Міністерством юстиції України в своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України, здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення та встановлення винних осіб відноситься до підслідності Державного бюро розслідувань

На думку заявника слідчий передчасно та необґрунтовано припинив досудове розслідування, не врахувавши шкоди, яка була завдана державним інтересам, та неповно з`ясував обставини справи, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню, , а тому представник Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 просила слідчого суддю скаргу задовольнити, скасувати постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000252 внесеного до ЄРДР 06.11.2023 та зобов`язати уповноважених осіб четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому продовжити досудове розслідування.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, завчасно надала заяву про розгляд скарги у її відсутність, зазначивши що подану скаргу підтримує у повному обсязі.

Слідчий четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчим суддею з матеріалів скарги встановлено, що заявник оскаржує постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000252 внесеного до ЄРДР 06.11.2023.

Разом з тим, з постанови слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000252 внесеного до ЄРДР 06.11.2023 вбачається, що Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у №0000252 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Європейським судом з прав людини (далі - Європейський суд) розглянуто справу «Вітько та інші проти України», зокрема за заявою ОСОБА_5 №9753/21 (далі - заявник) та 10.02.2022 прийнято рішення (далі - Рішення), яким встановлено порушення Державою Україна статей 3 і 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та зобов`язано сплатити заявнику 6800 (шість тисяч вісімсот) евро в якості відшкодування моральної шкоди і компенсації судових та інших витрат.

Заявник у вказаній справі скаржився, скаржився, на те, шо він перебував під вартою та утримувався з 30.10.2017 до 23.11.2020 у державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» в неналежних умовах, що призвело до порушення його прав, гарантованих статтею 3 Конвенції. Також заявник скаржився за статтею 13 Конвенції на відсутність ефективних засобів у зв`язку з його скаргою за статтею 3 Конвенції.

З огляду на свою практику. Суд вважає, що у цій справі умови тримання заявника під вартою були неналежними та заявник не мав у своєму розпорядженні ефективного засобу юридичного захисту у зв`язку з цією скаргою. Враховуючи встановлені обставини, Суд одноголосно дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_5 свідчить про порушення Державою Україна статей З і 13 Конвенції у зв`язку з неналежними умовами тримання під вартою та відсутністю ефективного засобу юридичного захисту стосовно цих скарг.

Зважаючи на зазначені порушення Конвенції, Суд зобов`язав сплатити заявнику 6800 евро відшкодування моральної шкоди і компенсації судових та інших витрат. На виконання вказаного рішення з Державного бюджету України на особовий рахунок заявника перераховано 254341,44 грн (еквівалент 6800 евро), що підтверджується платіжними дорученнями від 25.'М.2023 №1550.

Виплачені кошти за рішенням Європейського суду є збитками Державного бюджету України.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Закон) і постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 №784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено обов`язок Міністерства юстиції України як органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді та координацію виконання його рішень, звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що як вказує у свої заяві ОСОБА_5 в період з ЗО жовтня 2017 року та до 23 листопада 2020 року, він утримувався під вартою в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» у нелюдських умовах, які викликають у нього приниження і страждання.

У камері №277, в якій заявник утримується, на кожного з ув`язнених припадає близько 3,6 квадратних метрів особистого простору, камера не провітрюється, вікна в камері не відкривалися, а штучна вентиляція ніколи не працювала, не забезпечено предметами першої необхідності. Постільні приналежності видаються не всі, мають незадовільний стан, не змінюються протягом всього перебування в камерах. Харчування недостатнє і дуже низької якості. Право митися надається один раз антисанітарних умовах, що тягнуть за собою нелюдське і таке, що принижує гідність поводження та не можуть ні за яких обставин розглядатися як сумісні з вимогами утримання під вартою, що порушує вимоги статті 3 Конвенції.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин провадження, встановлення ознак, що вказують про неправомірні дії працівників ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», направлено доручення до оперативного відділу ТУ ДБР у м. Хмельницькому, щодо встановити та допитати в якості потерпілого та вручити пам`ятку про процесуальні права потерпілого (у випадку написання заяви про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого) або допитати в якості свідка (у випадку написання заяви про відмову у визнанні потерпілим) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконане доручення отримано рапорт старшого о/у в ОВС Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що на виконання вказаного доручення 21.06.2024 року здійснено виїзд за відомою адресою місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 . По приїзду, двері ніхто не відчинив, провести бесіду із сусідами не представились за можливим, так як останні відмовились надавати будь яку інформацію. Однак повідомили, що де знаходиться вказана особа, їм невідомо. В разі отримання додаткової інформації в межах виконання вищезазначеного доручення вони будуть негайна надані слідчому четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому .

Варто звернути увагу на те, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особам, взятим під варту, забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни.

Норма площі в камері для однієї взятої під варту особи не може бути менше 2,5 квадратного метра, а для вагітної жінки або жінки, яка має при собі дитину, - 4,5 квадратного метра.

Особам, взятим під варту, харчування, індивідуальне спальне місце, постільні речі та інші види матеріально-побутового забезпечення надаються безплатно за єдиними нормами, встановлениміи Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених статтею 11-1 цього Закону.

Водночас, встановлено, що ув`язнений ОСОБА_5 утримувався в державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1 з 30.10.2017 по 23.11.2020. ОСОБА_5 звільнений з ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» по відбуттю строку покарання. За період перебування в установі ОСОБА_5 утримувався в - камері №277 яка розрахована на 8 осіб, утримувалось 5 осіб.

Таким чином, оцінюючи зібрані у ході досудового розслідування докази, орган досудового розслідування приходить до наступних висновків.

З об`єктивної сторони службова недбалість характеризується: 1) діянням, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) наслідками у вигляді тяжких наслідків охороиюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинним зв`язком між вчиненим діянням та наслідками.

Службова недбалість може виявлятися у формі: а) бездіяльності, коли об`єкт повністю не виконує покладені на нього службові обов`язки, або б) дії коли покладе, ні на нього службові обов`язки хоча і виконуються, але неналежним чином - не так як того потребують інтереси служби, тобто не відповідно до закону та умов, що склалися, або відповідно до них, але неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово у протиріччі з встановленим порядком, тощо.

Указівка закону на невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них характеризує перш за все об`єктивну сторону вчиненого і свідчить про те, що службова особа не тільки повинна була а й мала реальну можливість виконали покладені на неї службові обов`язки належним чином, тобто могла діяти так, як того вимагають інтереси служби.

Водночас, в ході досудового розслідування не здобуто об`єктивних даних щодо неналежного виконання працівників ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» свої службових обов`язків, у зв`язку із чим встановлено відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4-1,9,9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Таким чином, враховуючи те, що на:сьогодні не встановлено складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України

Слідчий суддя, з огляду на обставини встановлені під час судового розгляду, вважає обґрунтованим висновок слідчого про відсутність в діянні працівників ДУ «Вінницька УВП (№1)» ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Слідчим під досудового розслідування кримінального провадження проведено усі необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування слідчі дії, в результаті чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства підставами вважати діяння саме кримінально караним є наявність в таких діяннях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження, та прийнято законне та обґрунтовано рішення про закриття кримінального провадження на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що скарга представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000252 внесеного до ЄРДР 06.11.2023 є необґрунтованою та безпідставною, тому слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 27.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000252 внесеного до ЄРДР 06.11.2023 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя