Справа № 944/561/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/547/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції у м. Львові кримінальне провадження №0001065 від 04.10.2023 року про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Ясниська Яворівського району Львівської області, одруженої, такої, що має на утриманні двоє малолітніх дітей, з середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м.Львів, одруженого, такого, що має на утриманні двоє малолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, працюючого ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Яворівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України, призначивши покарання:

- за ч.3 ст.190 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.209 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана із здійсненням фінансових операцій строком в 1 (один) рік, без конфіскації всього майна, яке є її особистою власністю.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш тяжкого покарання, більш тяжким остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана із здійсненням фінансових операцій строком в 1 (один) рік, без конфіскації всього майна, яке є її особистою власністю.

Застосовано до ОСОБА_6 ст.75 КК України та звільнено її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України, призначивши покарання:

- за ч.3 ст.190 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.209 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана із здійсненням фінансових операцій строком в 1 (один) рік, без конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш тяжкого покарання, більш тяжким остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана із здійсненням фінансових операцій строком в 1 (один) рік, без конфіскації всього майна, яке є його особистою власністю.

Застосовано до ОСОБА_7 ст.75 КК України та звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «iPhone» модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із SIM-картою: НОМЕР_3 , в чохлі чорного кольору із маркуванням: «LouisVuitton», який поміщено в спец пакет PSP 2167310, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернуто ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «iPhone» модель «13», серійний номер: НОМЕР_4 , чорного кольору, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , із SIM-картою: НОМЕР_7 , в чохлі чорного кольору, який поміщено в спец пакет PSP 2167309, власником якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуто ОСОБА_7 .

Вирішено питання щодо арешту майна.

Згідно вироку, судом визнано доведеним, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно в липні місяці 2023 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем їх фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом обману за допомогою незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою маскування своєї злочинної діяльності для запобігання можливості встановлення та викриття їх сторонніми особами, використовуючи мобільний телефон марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 , та всесвітню мережу Інтернет, створили в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 доступ до якого мала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де розміщували оголошення про виготовлення нібито офіційних посвідчень водія.

Окрім цього, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілих та маскування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з початку липня 2023 року придбали в оренду банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка належала ОСОБА_11 , та фактично користувались нею.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на виконання раніше розробленого спільного, плану злочинних дій 06.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почали вести листування із потерпілою ОСОБА_12 , в ході якого запевнили останню в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з нею умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_12 , в якості оплати за замовлене посвідчення водія, 06.07.2023 близько 13:00 год здійснила перерахунок грошових коштів в сумі 4000 гривень, на надану останній ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_12 не вчинили, заволодівши таким чином шляхом обману грошовими коштами потерпілої у сумі 4000 гривень

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Так, ОСОБА_6 повторно, на виконання раніше розробленого з ОСОБА_7 , плану злочинних дій 12.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почала вести листування із потерпілою ОСОБА_12 , в ході якого запевнила останню в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з нею умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_12 , в якості оплати за виготовлене офіційне посвідчення водія 13.07.2023 близько 15:00 год здійснила перерахунок грошових коштів в сумі 5000 грн, на надану останній ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_12 не вчинили, заволодівши таким чином грошовими коштами потерпілої у сумі 5000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Так, ОСОБА_6 повторно, на виконання раніше розробленого з ОСОБА_7 , плану злочинних дій 22.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почали вести листування із потерпілим ОСОБА_13 , в ході якого запевнили останнього в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з ним умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_13 , в якості оплати за замовлене посвідчення водія 22.07.2023 близько 09:00 год, здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 4000 гривень, на надану останньому ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_13 не вчинили, заволодівши таким чином шляхом обману грошовими коштами потерпілого у сумі 4000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 повторно, на виконання раніше розробленого з ОСОБА_7 , плану злочинних дій 27.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почали вести листування із потерпілим ОСОБА_13 , в ході якого запевнили останнього в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з ним умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_13 , в якості оплати за замовлене посвідчення водія 27.07.2023 близько 10:00 год здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 4000 гривень, на надану останньому ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_13 не вчинили, заволодівши таким чином шляхом обману грошовими коштами потерпілого у сумі 5000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Окрім цього, судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_7 , керуючись протиправним умислом, з метою легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, для запобігання можливості встановлення та викриття їх сторонніми особами, створили в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 де розміщували оголошення про виготовлення офіційних посвідчень водія, достовірно знаючи, що грошові кошти отримані злочинним шляхом їм не належать.

Так, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілих та маскування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з початку липня 2023 року придбали банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка належала ОСОБА_11 , та фактично користувались нею.

В подальшому, усвідомлюючи, що вищевказані грошові кошті здобуті ними злочинним шляхом, з метою маскування походження таких та надання їм легальності ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 здійснили фінансові операції, зокрема щодо грошових коштів, які потерпілі перераховували на вищевказану банківську картку ОСОБА_11 , та яка перебувала у їхньому користуванні.

Зокрема грошовими коштами, які потерпіла ОСОБА_12 06.07.2023 близько 13:00 год перерахувала на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 та з липня місяця 2023 року перебувала у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в сумі 4000 грн, які в подальшому було перераховано 06.07.2023 о 13:00 год в сумі 2000 грн на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_6 та 06.07.2023 о 13:08 год, в сумі 2 000 грн на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_10 , яка належить ОСОБА_7 .

Також, грошовими коштами, які потерпіла ОСОБА_12 13.07.2023 близько 15:04 год перерахувала на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 та з липня місяця 2023 року перебувала у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в сумі 5000 грн, які 13.07.2023 близько 15:04 год було перераховано на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_6 .

Окрім цього, грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 в сумі кошти в сумі 4 000 грн., які останній 22.07.2023 о 09:20 год перерахував на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 та з липня місяця 2023 року перебувала у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в подальшому було перераховано 22.07.2023 о 09:20 год на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_6 .

Грошовими коштами, потерпілого ОСОБА_13 в сумі кошти в сумі 5000 грн., які останній 27.07.2023 о 10:09 год перерахував на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 та з липня місяця 2023 року перебувала у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в подальшому було перераховано 27.07.2023 о 10:09 год на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, які виразились у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно, прямо, повністю одержане злочинним шляхом, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.209 КК України.

Судом визнано доведеним, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно в липні місяці 2023 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем їх фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом обману за допомогою незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою маскування своєї злочинної діяльності для запобігання можливості встановлення та викриття їх сторонніми особами, використовуючи мобільний телефон марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 , та всесвітню мережу Інтернет, створили в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 доступ до якого мала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , де розміщували оголошення про виготовлення нібито офіційних посвідчень водія.

Окрім цього, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілих та маскування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з початку липня 2023 року придбали у користування банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка належала ОСОБА_11 , та фактично користувались нею.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на виконання раніше розробленого спільного, плану злочинних дій 06.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почали вести листування із потерпілою ОСОБА_12 , в ході якого запевнили останню в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з нею умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_12 , в якості оплати за замовлене посвідчення водія, 06.07.2023 близько 13:00 год. здійснила перерахунок грошових коштів в сумі 4000 гривень, на надану останній ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_12 не вчинили, заволодівши таким чином шляхом обману грошовими коштами потерпілої у сумі 4000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Так, ОСОБА_7 повторно, на виконання раніше розробленого з ОСОБА_6 плану злочинних дій 12.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почали вести листування із потерпілою ОСОБА_12 , в ході якого запевнили останню в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з нею умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_12 , в якості оплати за виготовлене офіційне посвідчення водія 13.07.2023 близько 15:00 год здійснила перерахунок грошових коштів в сумі 5000 гривень, на надану останній ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_12 не вчинили, заволодівши таким чином грошовими коштами потерпілої у сумі 5000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Так, ОСОБА_7 повторно, на виконання раніше розробленого з ОСОБА_6 , плану злочинних дій 22.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почали вести листування із потерпілим ОСОБА_13 , в ході якого запевнили останнього в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з ним умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_13 , в якості оплати за замовлене посвідчення водія 22.07.2023 близько 09:00 год, здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 4000 гривень, на надану останньому ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_13 не вчинили, заволодівши таким чином шляхом обману грошовими коштами потерпілого у сумі 4000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, на виконання раніше розробленого з ОСОБА_6 , плану злочинних дій 27.07.2023, перебуваючи за місцем їх фактичного проживання: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше створений в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 », за допомогою додатку «Месенджер» почали вести листування із потерпілим ОСОБА_13 , в ході якого запевнили останнього в правдивості розміщеного оголошення, з приводу виготовлення офіційних посвідчень водія, обумовивши з ним умови оплати за виготовлення такого.

В подальшому, на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_13 , в якості оплати за замовлене посвідчення водія 27.07.2023 близько 10:00 год здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 5000 гривень, на надану останньому ОСОБА_6 банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , однак жодних дій щодо виготовлення посвідчень водія для ОСОБА_13 не вчинили, заволодівши таким чином шляхом обману грошовими коштами потерпілого у сумі 5000гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Окрім цього, судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_6 , керуючись протиправним умислом, з метою легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, для запобігання можливості встановлення та викриття їх сторонніми особами, створили в соціальній мережі «Facebook» аккаунт під назвою « ОСОБА_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), де розміщували оголошення про виготовлення офіційних посвідчень водія, достовірно знаючи, що грошові кошти отримані злочинним шляхом їм не належать.

Так, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потерпілих та маскування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з початку липня 2023 року придбали у користування банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка належала ОСОБА_11 , та фактично користувались нею.

В подальшому, усвідомлюючи, що вищевказані грошові кошті здобуті ними злочинним шляхом, з метою маскування походження таких та надання їм легальності, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 здійснили фінансові операції, зокрема щодо грошових коштів, які потерпілі перераховували на вищевказану банківську картку ОСОБА_11 , та яка перебувала у їхньому користуванні.

Зокрема, грошовими коштами, які потерпіла ОСОБА_12 06.07.2023 близько 13:00 год. перерахувала на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , в сумі 4000 грн, в подальшому 06.07.2023 о 13:00 год в сумі 2000 грн було перераховано на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_6 та 06.07.2023 о 13:08 год, в сумі 2000 грн на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_10 , яка належить ОСОБА_7 .

Також, грошові кошти, які потерпіла ОСОБА_12 13.07.2023 близько 15:04 год перерахувала на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , в сумі 5000 грн, 13.07.2023 близько 15:04 год було перераховано на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_6 .

Окрім цього, грошові кошти потерпілого ОСОБА_13 в сумі 4000 грн, які останній 22.07.2023 о 09:20 год. перерахував на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , в подальшому було перераховано 22.07.2023 о 09:20 год на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_6 .

Грошові кошти, потерпілого ОСОБА_13 в сумі 5000 грн, які останній 27.07.2023 о 10:09 перерахував на картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка була відкрита на ім`я ОСОБА_11 , в подальшому було перераховано 27.07.2023 о 10:09 год на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , яка належить ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, які виразились у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно, прямо, повністю одержане злочинним шляхом, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.209 КК України.

Не оспорюючи доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їхніх дій, вважає, що вирок Яворівського районного суду Львівської області від 29.04.2025 є незаконним і таким, що підлягає зміненню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню в частині вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні та безпідставного незастосування спеціальної конфіскації до знаряддя вчинення злочину.

Зазначає, що мобільний телефон марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору із маркуванням: «LouisVuitton» підлягає спеціальній конфіскації, оскільки є знаряддями вчинення злочину, законодавство передбачає його конфіскацію та можливість подальшої реалізації, як це передбачено Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 985 від 11.07.2002 та Порядком обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25.08.1998 року.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи, проте в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повній мірі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.209 КК України відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги прокурора знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 у резолютивній частині вироку зазначаються, у тому числі, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

У п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України визначено, що увалюючи вирок, суд повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроша цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів вирішує суд під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зокрема в п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Статтею 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується, у тому числі, на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були відшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, мобільний телефон марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, ІМЕЇ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору із маркуванням: «LouisVuitton» визнаний речовим доказом.

Відтак з наведених обставин вбачається, що речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, ІМЕЇ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору із маркуванням: «LouisVuitton», підлягає спеціальній конфіскації, оскільки є знаряддями вчинення злочину, законодавство передбачає його конфіскацію та можливість подальшої реалізації, як це передбачено Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 985 від 11.07.2002 та Порядком обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25.08.1998 року.

Разом з тим, за своєю правовою природою спеціальна конфіскація належить до інших заходів кримінально-правового характеру (розділ XIV «Інші заходи кримінально-правового характеру» Загальної частини КК України).

У рішенні від 30.06.2022 № 1-р/2022 Конституційний Суд України визнав такими, що є конституційними, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, при цьому серед іншого вказав, що спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, тому її застосування, зокрема примусове безоплатне вилучення майна у недобросовісної третьої особи, на підставі судового рішення (вирок, ухвала) не є притягненням до кримінальної відповідальності. Таким чином, спеціальна конфіскація не є кримінальним покаранням, її застосування не призводить до збільшення обсягу обвинувачення та не свідчить про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, тому рішення про застосування спеціальної конфіскації судом апеляційної інстанції приймається у формі ухвали відповідно до ч. 1 ст. 418 КПК України.

Постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2024 за 183/4229/23, провадження № 51-5837 кмо 23 сформовано висновок, а саме: застосування згідно з положеннями ст. ст. 96-1, 96-2 КК України судом апеляційної інстанції спеціальної конфіскації не є тим «іншим випадком», який передбачений ч. 1 ст. 421 КПК України, що погіршує становище обвинуваченого.

Суд першої інстанції, вирішуючи долю речових доказів, зокрема мобільного телефону марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, ІМЕЇ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору із маркуванням: «LouisVuitton» , постановив повернути такий, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню в частині вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні та безпідставного незастосування спеціальної конфіскації до знаряддя вчинення злочину.

Дане порушення є таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення долі речового доказу.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст.408 КПК України, змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

У даному випадку становище обвинуваченого не погіршується, оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення в частині вирішення долі речового доказу, а саме про залишення такого в матеріалах кримінального провадження, що не погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, які відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, про те, що висновок суду, викладений у судовому рішенні, містить істотні суперечності, що є вагомою підставою для зміни вироку суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - змінити в частині вирішення питання долі речового доказу та застосування спеціальної конфіскації до мобільного телефону марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ,І МЕІ2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору із маркуванням: «LouisVuitton».

Речовий доказ мобільний телефон марки «iPhone», модель «11», серійний номер: НОМЕР_11 чорного кольору, ІМЕЇ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із SIM - картою: НОМЕР_3 в чохлі чорного кольору із маркуванням: «LouisVuitton» - конфіскувати в дохід держави.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4