1-кп/703/355/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю

секретаря усудового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 20 лютого 2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Яблунівка, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 25 березня 2025 року,-

встановив:

ОСОБА_5 01.02.2025 близько 16 год. 30 хв., перебуваючи у будинку за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті раптового виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , маючи на меті умисне, протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, коли ОСОБА_4 сиділа на дивані, підійшовши до неї схопив її правою рукою за ліву руку і стягнув на підлогу, та наніс правою рукою, а саме кулаком удар в праву частину живота. Після чого ОСОБА_4 пішла на кухню, а ОСОБА_5 попрямував за нею та продовжуючи свій умисел на несення тілесних ушкоджень схопив двома руками за волосся та вуха і вдарив її головою об телевізор. Після чого, ОСОБА_4 намагалася від нього втекти, однак ОСОБА_5 наздогнавши її на вулиці, схопив її за волосся правою рукою та розвернув до себе, та після почав наносити правою рукою, а саме нижньою частиною долоні удари по всьому обличчю, спочатку з правої сторони щоки, а потім завдав декілька ударів в різні частини обличчя та поваливши на землю ОСОБА_4 почав наносити удари ногами в область живота, грудної клітини внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців повік обох очей із крововиливами на їх білковій оболонці, які відносяться до короткочасного розладу здоров`я та належать до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та синців на лобі із обох сторін, на обох щоках, на підборідді, на зовнішній поверхні середньої третини обох передплічь, тильній поверхні обох кистей, зовнішній і задній поверхні середньої та нижньої третини обох плечей, в області обох лопаток, на передній поверхні верхньої третини грудної клітки, на середній третині живота із обох сторін та передній поверхні середньої третини обох стегон, що належать до категорії легких. Після чого коли ОСОБА_4 лежала в положенні на правому боку наніс їй удар всією частиною правої ноги по ліву частину руки, а саме предпліччя, внаслідок чого заподіяв їй тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої третини лівої променевої кістки, що згідно до висновку експерта від 13.03.2025 №05-6-01/107 відноситься до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані судом за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

25 березня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення підозрюваного з потерпілим.

Згідно змісту вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік зі звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України .

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для потерпілого і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтримали угоду про примирення, просили її затвердити.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Потерпіла пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 взяв на себе зобов`язання по відшкодуванню спричинених їй збитків, які викладені у письмовій формі, тому на затвердженні угоди остання наполягала.

Перевіривши угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та представника потерпілого, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, та вид покарання.

Також судом встановлено, що потерпіла повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілої суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що таке покарання обтяжують, не встановлено.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_5 , узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати відсутні, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 25 березня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000105 від 20 лютого 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку - 28 квітня 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1