Справа № 296/4277/24
Ухвала

Іменем України

15 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву у кримінальному провадженні №0000242 від 10.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.3 ст.209, ч.3 ст. 28, ч.4 ст.246, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м.Житомира з Житомирської обласної прокуратури 07.05.2024 року надійшов до провадження даний обвинувальний акт.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024року головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_10 .

Під час підготовчого судового розгляду 08.04.2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 заявив відвід головуючому судді ОСОБА_10 , з поданням відповідної письмової заяви про відвід в системі «Електронний суд».

В обґрунтування заяви про відвід судді зазначено те, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, оскільки у судді у даному провадженні сформувалось упереджене ставлення до сторони захисту. Так, у ході досудового розслідування даного кримінального провадження під час розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строків досудового розслідування попередній захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 під час заявлення відводу слідчому судді надав копію заповіту підозрюваного на ім`я слідчого судді ОСОБА_13 . Крім того, адвокат ОСОБА_12 долучив до матеріалів справи копію іншого заповіту від 12.12.2023р., відповідно до якого підозрюваний заповів усе своє майно п`ятнадцяти суддям Корольовського районного суду м.Житомира, в тому числі судді ОСОБА_10 . Тобто, у даному провадженні підозрюваний за порадою адвоката ОСОБА_12 з метою реалізації позапроцесуальної стратегії захисту склав заповіт для заявлення відводу слідчому судді. На підставі заяв суддів, в тому числі судді ОСОБА_10 , до Офісу генерального прокурора СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000084 від 29.12.2023р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.376 КК України. Судді також звернулись до Вищої ради правосуддя про вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя. Захисник ОСОБА_11 зазначає, що, хоча і не погоджується із діями попереднього захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , проте наслідки, які настали у зв`язку з цими діями у вигляді реєстрації кримінального провадження №0000084 за фактом втручання сторони захисту в кримінальному провадженні №0000242 в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися неправосудного рішення, не дозволяють судді ОСОБА_10 здійснювати безстороннє правосуддя. Захисник звертає увагу, що підставою даного відводу судді є не заповіт, складений попереднім захистом на його ім`я, а саме наслідки, які настали у зв`язку з його складенням, які виражаються у здійсненні досудового розслідування в кримінальному провадженні, де суддя є заявником (потерпілим).

Розгляд заяви про відвід судді адвокат ОСОБА_11 просив провести без його участі, а також без участі підзахисного ОСОБА_7 .

Інші захисники та обвинувачені в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, заяв, клопотань не направляли.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні відводу в зв`язку з відсутністю для цього передбачених законом підстав. Звертає увагу суду, що в кримінальному провадженні №0000084 від 29.12.2023р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.376 КК України, потерпілими визнано суддю ОСОБА_14 та суддю ОСОБА_13 , інші особи в провадженні потерпілими не визнавались. Крім того, жодні слідчі дії з суддею ОСОБА_10 у рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000084 не проводились.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Суддя ОСОБА_10 повідомлений про час та місце розгляду заяви про відвід.

Оцінивши доводи сторони захисту, заперечення прокурора та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 ч.1 КПК України у разі заявлення відводу судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ст.35 цього Кодексу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025р. головуючим суддею при розгляді заяви про відвід судді визначено суддю ОСОБА_1 .

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог зазначеної статті Кодексу, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності також інших, ніж передбачені п.п.1-3 ч.1 ст.75 КПК України, обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Суд зазначає, що важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів), який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення до участі або усунення від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Суддя є незалежним під час винесення процесуальних рішень та приймає рішення відповідно до своєї правосвідомості та забезпечує розгляд кримінального провадження в розумні строки та у повній відповідності до Закону.

У пункті 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Зміст принципу незалежності у цьому документі розкрито через сферу його застосування, зокрема, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Заслухавши учасників, враховуючи викладене, вивчивши доводи заяви про відвід, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки відсутні обставини, передбачені ст.75 КПК України, тобто відсутні визначені Законом обгрунтовані, вмотивовані підстави для відводу судді.

Так, матеріалами підтверджено і ніким не заперечується, що 18.12.2023р. судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 звернулись до Вищої ради правосуддя, Офісу Генерального прокурора з повідомленням про втручання в діяльність щодо здійснення правосуддя, оскільки адвокат ОСОБА_20 в судовому засіданні долучив до справи копію заповіту від 12.12.2023р., відповідно до якого підозрюваний заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, взагалі все, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, в рівних частках кожному ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , прізвища, імена та по батькові яких співпадають з прізвищами, іменами та по батькові суддів Корольовського районного суду м.Житомира.

29.12.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України, підслідність у провадженні визначено за СУ ГУНП в Житомирській області.

02.04.2024р. рішенням Вищої ради правосуддя №950/0/15-24 вирішено звернутись до Офісу Генерального прокурора щодо надання інформації про розкриття та розслідування кримінального провадження.

Як убачається з відповіді слідчого ОСОБА_27 на запит від 13.05.2025р. №, дійсно слідчими СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000084 від 29.12.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України. Потерпілими по провадженню визнано ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Будь-які інші особи у провадженні потерпілими не визнавались. Слідчі дії з суддею ОСОБА_10 в межах досудового розслідування не проводились.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

За об`єктивним критерієм підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Тобто, при вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя чи судді можуть бути небезсторонніми, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Заява про самовідвід суддею ОСОБА_10 не подавалась.

Фактично доводи заяви про відвід зводяться до того, що саме за заявою суддів Корольовського районного суду м.Житомира, підписаною в тому числі суддею ОСОБА_10 , було розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, де суддя ОСОБА_10 є заявником (потерпілим).

При цьому суд звертає увагу, що звернення до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора з повідомленням про можливе втручання в діяльність щодо здійснення правосуддя є обов`язком суддів і покладається на суддів відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Жодні слідчі дії в кримінальному провадженні з суддею ОСОБА_10 в межах досудового розслідування не проводились.

Разом з тим, захисником обвинуваченого не надано інформації та відповідних доказів на підтвердження існування наведених можливих видимих ознак упередженості або необ`єктивності судді, а тому суд не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими. Належних переконливих доказів, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_10 , а також неможливості винесення суддею об`єктивного рішення у справі, стороною захисту суду не надано і судом не встановлено. Наявність кримінального провадження №0000084 за ч.1 ст.376 КК сама по собі не вказує на наявність будь-якого розумного сумніву в неупередженості судді ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження №0000242 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч.3 ст.209, ч.3 ст. 28, ч.4 ст.246, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 про відвід судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_10 залишити без задоволення за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_28