У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

- обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 26.08.2025 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5

підозрюваний: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

захисник: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з часом перебування вдома з 20.00 до 06.00 год., щодо підозрюваного ОСОБА_6 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , з забороною в певний період доби, покидати місце постійного проживання та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 26.08.2025 року обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Херсон, Херсонської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих (процесуальних) дій у вказаному провадженні, прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку прокурора, стороною обвинувачення було доведено наявність всіх заявлених в клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та було доведено, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти наявним ризикам.

Також прокурор стверджує, що враховуючи наявні ризики, відомості про особу підозрюваного, а саме те, що наразі відносно ОСОБА_6 на розгляді Херсонського міського суду перебуває обвинувальний акт, за яким він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В проваджені ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000681 від 09.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що 09.05.2025 близько 07 години 10 хвилин він керуючи технічно справним автомобілем Hyundai IX35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по Миколаївському шосе в м. Херсон (другорядній дорозі) зі сторони проспекту 200-річчя Херсону в напрямку площі Перемоги в м. Херсон, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, порушуючи вимоги п.п. 2.3 б), 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг з організацією кругового руху, а саме площі Перемоги в м. Херсон, всупереч вимог дорожнього знаку 2.1 - «Дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху України, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу у русі велосипеду Ferider, під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по площі Перемоги, (головній дорозі) зі сторони вулиці Залізнична в напрямку вулиці Нафтовиків, м. Херсон, внаслідок чого, відбулося зіткнення з останнім. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 317-МС від 19.06.2025 спричинено ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.

26.06.2025р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною в певний період доби, покидати місце постійного проживання та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В клопотанні зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, але дійшов висновку, що встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку - у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.3 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та ч.6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину. Колегія суддів, вважає вірним зазначене слідчим суддею, що прокурором була доведена наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному.

Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо недоведеності прокурором ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до матеріалів провадження, а саме розписки потерпілого ОСОБА_9 , йому було повністю відшкодовано підозрюваним завдану шкоду та претензій до ОСОБА_6 він не має, з урахуванням зазначеного та визнання підозрюваним провини у пред`явленій підозрі, ризик впливу ОСОБА_6 на потерпілого відсутній.

Також є мінімальним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки сам факт наявності кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, яке перебуває на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження протиправної поведінки ОСОБА_6 на теперішній час, враховуючи його належну процесуальну поведінку, не підтверджують наявність вищезазначеного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею були враховані відомості щодо особи підозрюваного, а саме те, що він, раніше не судимий, є пенсіонером та людиною похилого віку. На цей час працює в комунальному некомерційному підприємстві "Херсонській обласний госпіталь ветеранів війни" ХОР на посадах: провідного інженера адміністративної частини, заступника директора з технічних питань адміністративної частини з 01.08.2023 по теперішній час, має постійне місце реєстрації та проживання, дотримується належної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід, а саме такий, як особисте зобов`язання, не здатний запобігти наявним ризикам у цьому кримінальному провадженні. Не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За такого доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що слідчим суддею не обгрунтовано застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є слушними.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, дотримується належної процесуальної поведінки, враховано фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а саме, що інкримінований ОСОБА_6 злочин вчинено з необережності, а також що підозрюваним відшкодовано потерпілому шкоду у повному обсязі, та вірно застосовано саме такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання.

Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, та вважає, що саме цей запобіжний захід, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: