У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Хуст, Хустського району, Закарпатської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка працює на посаді головного спеціаліста Хустського відділу Головного управління ДМСУ в Закарпатській області, одружена, має на утриманні 1 малолітню дитину, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні №0000821, відомості про яке 25.04.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділення Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , підозрюваної у кримінальному провадженні №0000821, відомості про яке 25.04.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що наказом №269-К від 14.09.2021 начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, ОСОБА_4 призначено на посаду головного спеціаліста Хустського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області. Відповідно до посадової інструкції державного службовця категорій «А» та «Б» головного спеціаліста Хустського відділу ДМС України в Закарпатській області від 07.10.2024 визначено коло основних обов`язків, серед яких: здійснення прийому, оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України у формі картки (у тому числі отримання відцифрованого обличчя, відбитків пальців рук та зразок підпису). Взаємодія з Головним обчислювальним центром ЄДДР та Державним центром персоналізації документів. Здійснення ідентифікації особи при прийомі документів на паспорт громадянина України по системі «СІАС УМП». Здійснення передачі зазначених в заяві-анкеті відомостей (персональних даних) підвідомчої інформаційної системи до Головного обчислювального центру Реєстру захищеними каналами зв`язку з використанням персонального паролю доступу, здійснення представництва КНЕДП АЦСК МВС під час надання кваліфікованих електронних довірчих послуг з використанням паспорта громадянина України у формі картки.

18 березня 2025 року ОСОБА_8 , виявив відсутність свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон, тому вирішив отримати новий паспорт в органах державної міграційної служби. 20 березня 2025 року ОСОБА_8 звернувся до раніше знайомої особи ОСОБА_9 з приводу виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Під час бесіди у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. Так, ОСОБА_9 в ході телефонної розмови, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів висловив вимогу ОСОБА_8 про те, що виготовлення термінового паспорту, окрім офіційних платежів буде коштувати 100-200 доларів США, та він особисто знає працівників Хустського відділу ДМС, які йому допоможуть у виготовленні паспорту, та повідомив, що за інших умов документи виготовлені не будуть. На вказану пропозицію ОСОБА_8 не погодився та звернувся до працівників правоохоронного органу, які в подальшому залучили його до конфіденційного співробітництва.

12 квітня 2025 року до ОСОБА_10 звернувся його товариш ОСОБА_11 , який повідомив, що йому також потрібно виготовити паспорт громадянина України для виїзду за кордон без ризику бути мобілізованим у приміщенні міграційної служби. На вказане прохання ОСОБА_8 погодився допомогти, при цьому не став повідомляти, що він залучений до конфіденційного співробітництва.

13 квітня 2025 року, ОСОБА_8 здійснив повторний дзвінок ОСОБА_9 , під час якого повідомив, що до нього звернувся ОСОБА_11 , який також хоче отримати паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Почувши це, ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення працівниками ДМС, повідомив ОСОБА_8 , що він може вирішити його питання та висловив вимогу, що з кожного такого клієнта необхідно передавати грошові кошти 170 доларів США за його послуги (окрім офіційних платежів), та повідомив, що за інших умов документи виготовлені не будуть. В ході бесіди ОСОБА_9 повідомив, щоб йому повторно зателефонували, коли будуть підготовлені документи та грошові кошти.

16 квітня 2025 року під час телефонного дзвінка ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_8 , що виготовления прискореного паспорту громадянина України для виїзду за кордон для ОСОБА_8 буде коштувати 3 (три) тисячі гривень, окрім офіційних платежів, а для інших осіб 170 доларів США, та повідомив що за інших умов документи виготовлені не будуть. Також, в ході бесіди надав чіткі інструкції, а саме повідомив, що 17 квітня 2025 року ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на 09:00 год. потрібно явитись із грошовими коштами до Хустського відділу ДМС після чого необхідно зробити повторний дзвінок. Того ж дня, у невстановлений досудовим розслідування час ОСОБА_9 зателефонував головному спеціалісту Хустського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області ОСОБА_4 , та повідомив про необхідність у сприянні виготовленні закордонного паспорту ОСОБА_11 .

В той час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, та остання вирішила вчинити тяжкий корупційний злочин за наступних обставин.

17 квітня 2025 року о 08:45 год. ОСОБА_8 , діючи під контролем працівників правоохоронного органу, за раніше наданою інструкцією ОСОБА_9 здійснив дзвінок останньому та повідомив, що їм потрібно явитись до кабінету №3 Хустського відділу ГУДМС в Закарпатській області.

Під час очікування біля службового кабінету №3 у будівлі Хустського відділу ГУДМС в Закарпатській області, за адресою: м. Хуст, вул. Івана Франка, 59, ОСОБА_8 на його особистий номер зателефонував головний спеціаліст Хустського відділу ГУДМС в Закарпатській області ОСОБА_4 , яка здійснює свою службову діяльність у службовому кабінету під №3 та яка в той час була обізнана у злочинному умислі ОСОБА_9 .

Під час розмови ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 , що для уникнення зайвих «свідків» та контролю керівництва відділу, їм обом слід вийти на стоянку для автомобілів, що біля будівлі відділу міграційної служби.

Коли, ОСОБА_8 знаходився біля свого автомобіля, до нього підійшла ОСОБА_4 , яка повідомила, що вона від ОСОБА_9 . Під час бесіди, ОСОБА_4 , діючи за домовленістю з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використання службового становища, поєднане з вимаганням, одержала від ОСОБА_8 заздалегідь, обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 170 доларів США (згідно курсу НБУ становить 7 006,6 грн.), номіналами купюр: одна купюра 100 доларів із серійним номером PG26163221D; одна купюра номіналом 50 доларів із серійним номером MB07729451D; одна купюра номіналом 20 доларів із серійним номером PG, які в подальшому сховала до свого автомобіля «Land Rover Freelander» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане вимаганням неправомірної вигоди.

Як зауважує слідчий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 про вчинення злочину з документами про залучення його до конфіденційного співробітництва та свідченнями останнього від 02.03.2025 про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою з працівником Хустського відділу ГУДМС в Закарпатській області вимагають від нього кошти за прискорену процедуру виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон; протоколами проведення негласних слідчих дій, аудіо,- відео контролю особи та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, на яких зафіксовано домовленості між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про сприяння останнього у виготовленні закордонного паспорту ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , за попередньо обумовленою винагородою. При цьому, сприяння в швидкому виготовленні паспортів також буде здійснюватись працівником Хустського відділу ГУДМС в Закарпатській області на якого ОСОБА_9 має вплив; протоколом огляду та вручення ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 170 доларів США (згідно курсу НБУ становить 7 006,6 грн.), номіналами купюр: одна купюра 100 доларів із серійним номером PG26163221D; одна купюра номіналом 50 доларів із серійним номером MB07729451D; одна купюра номіналом 20 доларів із серійним номером PG 11855094H, які в подальшому, 17 квітня 2025 року, передані ним головному спеціалісту Хустського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області ОСОБА_4 , як винагороду за пришвидшену процедуру виготовлення паспорту для виїзду за кордон громадянину ОСОБА_11 ; наказом №269-К від 14.09.2021 начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, відповідно до якого ОСОБА_4 переведено на посаду головного спеціаліста Хустського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області; посадовою інструкцією державного службовця категорій «А» та «Б» - головного спеціаліста Хустського відділу ДМС України в Закарпатській області від 07.10.2024, відповідно до якої визначено коло основних обов`язків, серед яких: здійснення прийому, оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України у формі картки (у тому числі отримання відцифрованого обличчя, відбитків пальців рук та зразок підпису). Взаємодія з Головним обчислювальним центром ЄДДР та Державним центром персоналізації документів. Здійснення ідентифікації особи при прийомі документів на паспорт громадянина України по системі «ЄІАС УМП». Здійснення передачі зазначених в заяві-анкеті відомостей (персональних даних) підвідомчої інформаційної системи до Головного обчислювального центру Реєстру захищеними каналами зв`язку з використанням персонального паролю доступу, здійснення представництва КНЕДП АЦСК МВС під час надання кваліфікованих електронних довірчих послуг з використанням паспорта громадянина України у формі картки, з якою ОСОБА_4 ознайомлена під розпис 08.10.2024; свідченнями ОСОБА_11 від 04.06.2025 відповідно до яких останній повідомив, що 17 квітня 2025 року їздив з своїм товаришем ОСОБА_8 до Хустського відділу ДМС України в Закарпатській області, та бачив як його товариш на автостоянці ДМС зустрічається з службовою особою жіночої статі, передає їй документи на виготовлення закордонного паспорту (попередньо передані ОСОБА_11 ) та грошові кошти які вона сховала до автомобіля Land Rover Freelander; свідченнями ОСОБА_8 від 26.04.2025, відповідно до яких останній повідоми про обставини зустрічі 17.04.2025 з головним спеціалістом Хустського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області ОСОБА_4 , на автосоянці даної установи, передачі їй грошових коштів та оригіналів документів необхідних для виготовлення паспорту для виїзду за кордон громадянину ОСОБА_11 ; протоколами проведення негласних слідчих дій, аудіо,- відео контролю особи та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж на яких зафіксовано обставини зустрічі 17.04.2025 ОСОБА_8 з головним спеціалістом Хустського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області ОСОБА_4 , на автосоянці даної установи, передачі їй грошових коштів та оригіналів документів необхідних для виготовлення паспорту для виїзду за кордон громадянину ОСОБА_11 ; та іншими матеріалами в їх сукупності.

Як зауважує слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може зокрема: передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими корупційним злочином, за який законом передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років відповідно, тому ОСОБА_4 без належного контролю за її поведінкою може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, оскільки воно є суворим зі значним терміном ув`язнення.

Також, оскільки ОСОБА_4 є мешканкою Закарпатської області, яка межує з кордоном інших країн, має змогу в будь-який час перетнути кордон та покину територію України, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від правоохоронних органів.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що в ході проведення досудового розслідуванням не встановлено місцезнаходження частини речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: засобів стільникового зв`язку, сім-карток мобільних операторів, які використовувались під час вчинення кримінальних правопорушень; чорнових записів та документів, блокнотів, робочих зошитів, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи спотворення з метою унеможливлення їх використання як доказів у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою відмови або зміни їх показань. Окрім цього, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підвереджували її невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину. Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні. Слідчий наголошує, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваної, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, оскільки застосування таких запобіжних заходів, як: особисте зобов`язання не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події; особиста порука також не може бути застосована, як запобіжний захід, оскільки підозрювана, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події; домашній арешт також не зможе забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки підозрювана ОСОБА_4 має тісні зв`язки з працівниками Хустського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати органам досудового розслідування встановити всі обставини події; застава також не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, оскільки існує ризик того, що перебуваючи вільно в межах Закарпатської області, ОСОБА_4 може перетнути кордон з сусідніми країнами, та таким чином уникнути відповідальності.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати запобіжний захід до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки підозра є необґрунтованою, кваліфікація не підтверджена, на час події така перебувала у відпустці, тому не була службовою особою, ризики не підтверджені, дозвіл на НСРД орган досудового розслідування не отримував. З моменту події нікуди не виїжджала, за місцем роботи навіть жодного дисциплінарного стягнення не мала, чоловік - особа з інвалідністю. Просив відмовити у задоволенні клопотання, обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у разі з застосування такого визначити розмір застави не більше 80 прожиткових мінімумів. Повідомив, що на утриманні підозрюваної перебуває малолітня дитина, подав довідку про зарплату. Передача коштів відбувалась за договором позики.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника, вину не визнає, на вихованні має дитину, чоловік з інвалідністю теж хворіє, місце проживання не планує залишати.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Ужгородським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення 24.04.2025 до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали з Закарпатського управління ДВБ НПУ про те, що у ході проведення оперативно-розшукових заходів по кримінальному провадженні 0000393, встановлено, що громадянин ОСОБА_12 та службова особа ОСОБА_13 налагодила схему вимагання та отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за прийняття службовою особою рішення

18.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з виконанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Дослідивши також інші матеріали, долучені до клопотання, а саме: постанову про визначення групи слідчих, яким доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21.03.2025; рапорти, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію 22.03.2025; письмову згоду на залучення до конфіденційного співробітництва, протокол попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 22.03.2025; протокол допиту свідка від 22.03.2025 ОСОБА_8 ; доручення на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 23.03.2025; протоколи проведення негласної слідчо (розшукової) дії, аудіо,- відео контроль особи від 25.04.2025; протокол огляду та вручення грошових імітаційних коштів від 17.04.2025; наказ Головного управління ДМСУ в Закарпатській області про переведення працівників № 269-к від 14.09.2021; посадова інструкція державного службовця категорії «Б» та «В» наказ Міністерства внутрішніх справ України про затвердження Порядку реєстрації фізичних осіб в електронній черзі для отримання адміністративних послуг, які надаються Державною міграційною службою України №732 від 09.2018; пояснення ОСОБА_4 від 02.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 03.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 03.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 03.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 04.06.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 26.04.2025; протокол проведення негласної слідчо (розшукової) дії аудіо, - відео контроль особи від 07.05.2025; протоколи проведення негласної слідчо ( розшукової) дії, аудіо,- відео контроль особи від 28.05.2025; протоколи проведення негласної слідчо (розшукової) дії, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28.05.2025; рапорт від 28.05.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 24.06.2025, слідчий суддя вважає обгрунтованою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, є тяжким, за вчинення якого передбачено призначення покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. ОСОБА_4 є мешканкою Закарпатської області, яка межує з кордоном інших країн, має змогу в будь-який час перетнути кордон та покинути територію України, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від правоохоронних органів. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на процедуру допиту свідків, передбачену КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання, чи штучно створити докази.

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , її майновий стан та стан здоров`я, сімейний стан, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваної та ризиків, встановлених слідчим суддею, останній слід визначити заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3028 грн.), відповідно становить 181680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому слідчим суддею враховано розмір предмета злочину.

Заперечення сторони захисту не спостовують висновків слідчого судді, відсутні докази, що унеможливлюють перебування підозрюваної під вартою.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 23.07.2025.

Встановити строк дії ухвали до 15 вересня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України, 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24 липня 2025 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1