Справа № 442/4159/25
Провадження № 1-кс/442/1026/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у кримінальному проваджені № 0000766 від 01.06.2025 клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дрогобича Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за № 0000766 від 01.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 на час досудового розслідування, тобто до 01.09.2025 включно, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 27.07.2023 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час загальної мобілізації у військову частину та на даний час вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Згідно зі ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Вказує, що 01.06.2025 приблизно о 03 год. 13 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу нічого магазину „Нічна діброва, що по вул. Михайла Грушевського, 70 у м. Дрогобичі Львівської області, в ході раптово виниклого словесного конфлікту між ним та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці складний ніж, наніс один удар у ділянку живота ОСОБА_9 зліва, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення передньої черевної стінки зліва з пошкодженням тонкої кишки, яке відноситься до тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Таким чином, вказує, що ОСОБА_3 підозрюється в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Вказує, що обставинами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: заява ОСОБА_8 від 01.06.2025, протокол огляду місця події від 01.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 01.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 01.06.2025, протокол огляду предмету (відеозапису) від 01.06.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.06.2025, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_8 від 01.06.2025, слідчими експериментами учасників провадження та висновками експертиз, та іншими матеріалами кримінального провадження. О 09 год 30 хв. 01.06.2025 затримано ОСОБА_3 оперуповноваженим ВКП Дрогобицького РВП ГУ НП Львівській області ОСОБА_13 спільно із оперуповноваженим ВКП Дрогобицького РВП ГУ НП Львівській області ОСОБА_14 у приміщенні палати № 11 КНП ДМЛ № 1. 02.06.2025 підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, а саме до 30.07.2025, без визначення розміру застави. 22.07.2025 постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 01.09.2025. Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 завершується, а тому виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики, зазначені у вищезгаданій ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На даний час ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування, продовжують існувати, зокрема: оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вчинене останнім із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що є наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугують підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема: неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_3 , від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_3 загрожує максимальне покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та те, що він під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при обранні міри покарання останньому, виключається застосування ст. 75 КК України, що у свою чергу також може вплинути на те, щоб з метою уникнення реального терміну покарання ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_3 є військовослужбовцем та перебуває у статусі особи яка самовільно залишила військову частину, що підтверджується витягом із бази ІТІПНП, де зазначено „тип діяльності дезертир, причина внесення сзч та номер ЄРДР № 0001109. Водночас, вказує, що відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі „Москаленко проти України Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так як в межах кримінального провадження на даний час віднайти знаряддя вчинення злочину не видалось можливим, а у разі виявлення буде визнаним речовим доказом, однак ОСОБА_3 не вказує, де знаходиться знаряддя, для того щоб в подальшому його знищити.

Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_3 . Такий ризик підтверджується тим, що ОСОБА_3 знайомий зі прямим свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_12 який є його товаришем та знайомий потерпілого і, перебуваючи на свободі, може впливати на нього з метою зміни своїх показів у суді. Крім цього, ОСОБА_3 є корінним жителем м. Дрогобича знає його жителів та може також вплинути на інших свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів у суді. Свідки у порядку ст. 225 КПК України не допитувалися, про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , просить клопотання задовольнити, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав, просив продовжити строк тримання під вартою стосовно підозрюваного, оскільки встановлені досудовим слідством ризики не зменшились, та існують з наведених вище підстав, досудове розслідування y кримінальному провадженні неможливо завершити до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_3 проти клопотання прокурора заперечив, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив, вказав, що підозра є необґрунтованою і дане кримінальне правопорушення має кваліфікуватися за ст. 124 КК України. Вказав, що з підозрюваним не проводяться слідчі дії з 06.06.2025, ніж, який детально описав і намалював підозрюваний знайдено не було, хоча підозрюваний описав маршрут, яким він йшов після вчинення кримінального правопорушення, впливати на свідків він не збирається, потерпілий дав показання та був засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України за нанесення легких тілесних ушкоджень підозрюваному, показання пдіозрюваного підтверджуються висновком додаткової судово-медичної експертизи від 11.06.2025. Просив застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 01.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

02.06.2025 ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області клопотання задоволено; застосовано до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на шістдесят днів; ухвалено строк тримання під вартою обраховувати з моменту фактичного затримання (01.06.2025) до 30.07.2025 включно.

З наданих слідчим та прокурором матеріалів слідчий суддя вбачає обґрунтованість підозри, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За визначенням Європейського суду з прав людини „обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Отже, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчим суддею враховується вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_3 до скоєння кримінального правопорушення та докази щодо його причетності є вагомими, що виправдовує на даний час застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження.

Прокурор довів слідчому судді наявність ризиків, які були підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що оскільки підозрюваному ОСОБА_3 загрожує покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, ОСОБА_3 є військовослужбовцем та перебуває у статусі особи яка самовільно залишила військову частину, що підтверджується витягом із бази ІТІПНП, де зазначено „тип діяльності дезертир, причина внесення сзч та номер ЄРДР № 0001109, а тому останній під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; так як в межах кримінального провадження на даний час віднайти знаряддя вчинення злочину не видалось можливим, підозрюваний ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; Також підозрюваний ОСОБА_3 знайомий зі прямим свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , який є його товаришем та знайомий потерпілого і, перебуваючи на свободі, може впливати на нього з метою зміни його показань у суді. Крім цього, ОСОБА_3 є корінним жителем м. Дрогобича знає його жителів та може також вплинути на інших свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань у суді. При цьому, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

За таких обставин, наявні передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України обставини, які виправдовують продовження строку дії тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , оскільки доведені ризики не зменшились.

Також для закінчення необхідних слідчих дій у данному кримінальному провадженні об`єктивно потрібен час.

Крім того, слід зауважити, що під час вирішення питань щодо запобіжних заходів, слідчому судді надається не весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування, та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення судом оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до постанови про продовження строку досудового розслідування від 22.07.2025 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 01.09.2025.

Таким чином, зважаючи на вказані обставини, а також те, що строк дії запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 закінчується 30.07.2025, а для повного завершення досудового розслідування потрібен певний час, ризики, наявні на час обрання запобіжного заходу не відпали, а запобігти цим ризикам, шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, то є необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.09.2025, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.09.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою оголошена підозрюваному ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1