Справа №523/8357/24
Провадження №1-кс/523/3278/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира відділення технічного обслуговування 6 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні молодший сержант.

За змістом клопотання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

Встановив:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси знаходиться клопотання слідчої СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом клопотання слідчого вбачається, що на початку листопада 2023 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи службу на посаді командира відділення технічного обслуговування 6 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні молодший сержант та будучи достовірно обізнаним, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 7.11.2022р., №58/2023 від 6.02.2023р., №254 від 1.05.2023р., №451 від 26.07.2023р., №734 від 6.11.2023р., Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., №2500-IX від 15.08.2022р., №2738-IX від 16.11.2022р., №2915-IX від 7.02.2023р., №3057-IX від 2.05.2023р., №3275-IX від 27.07.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., №3429-IX від 8.11.2023р., знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, скориставшись сприятливими умовами, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з вищезазначеної квартири майно, належне потерпілій ОСОБА_8 , а саме пральну машину марки «LG» вартістю 5000 гривень, холодильник марки «Liberty» вартістю 10000 гривень, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 15000 гривень.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України 7.05.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038.

26.09.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, яка була вручена ОСОБА_9 .

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 24.05.2024р., протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2024р., протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.09.2024р., протоколом огляду речових доказів та іншими доказами у їх сукупності.

Також встановлено, що ОСОБА_5 1.06.2025 року був затриманий в порядку ст.191 КПК України на підставі ухвали Пересипського районного суду міста Одесм за №523/8357/24 від 7.05.2025 року, що підтверджується протоколом затримання особи від 1.06.2025 року.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин майнової спрямованості в умовах воєнного стану, санкція статті якого передбачає позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, проходив службу в ЗСУ, однак самовільно залишив військову частину, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи, що підзахисний не знав, що знаходився у розшуку, він постійно був на телефонному зв`язку зі слідчим, працював, хоча неофіційно, наявний договір оренди, який підтверджує, що у підзахисного є місце проживання у м. Одеса, є раніше не судимою особою, зазначаючи, що не має підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, за викладених підстав просила відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який на думку захисту, забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, вказуючи, що нікуди не переховувався, взагалі не знав, що перебував у розшуку, оскільки постійно був на зв`язку зі слідчим, за його дозволом виїжджав на роботу, працював, його неодноразово перевіряли на блок постах, жодного разу не затримували, також пояснюючи, що має на утриманні двоє дочок 9 та 15 років від першого шлюбу, не заперечуючи того факту, що є військовослужбовцем, проходив службу, отримав контузію, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, запевняючи, що буде з`являтися за першою вимогою.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступними підставами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Однак, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою. Згідно ст.29 ч.1 Конституції України ніхто не може триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності викладені в клопотанні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, яке відноситься до категорії тяжкого, зважаючи на особу підозрюваного, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявні міцні соціальні зв`язки, виходячи зі змісту клопотання тяжкі наслідки відсутні, викрадені речі повернуті потерпілій у повному обсязі, приймаючи до уваги пояснення самого підозрюваного, з яких не вбачається цілеспрямованого ухилення від органу досудового розслідування, що в свою чергу свідчить про відсутність ризику переховування, враховуючи поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання, з якої очевидне, що він в подальшому не має наміру нікуди зникати та укриватися, усвідомив протиправність своїх дій, ту обставину, що він має місце мешкання, працює, хоча неофіційно, суд дійшов до переконання, що підозрюваний не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, є не виправданим та не може бути застосований до підозрюваного, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_5 для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо обмежитись більш м`яким запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчої СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 2.08.2025 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 21:00 години до 6:00 години ранку наступної доби.

2) Прибувати до слідчого відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за першою вимогою.

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) Не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

5) Покласти на ОСОБА_5 обов`язок утримуватись від можливого спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання органу Національної поліції, а саме за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 - процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000038 від 7.05.2024 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці та припиняє свою дію 2.08.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1