Провадження № 1-кс/686/4677/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000008,

ВСТАНОВИЛА:

07.05.2025 прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0228, площею 4,2915 га, яка 20.12.2021, яка на підставі розпорядження серії та номер: 73/2017-р, виданого 24.01.2017 Хмельницькою районною державною адміністрацією зареєстрована за ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права розпорядження, відчуження, а також заборони державним органам та органам нотаріату здістювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану із відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншим видом зміни власників земельної ділянки.

У обґрунтування клопотання указано, що Хмельницьким РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 14.03.2024 №0000008 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

ОСОБА_4 , у невстановлений час, у період 2017-2021 років, перебуваючи у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, підробив розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 24.01.2017 за №73/2017-р «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 на території Лісовогринівецької сільської ради за межами с. Редвинці».

Згідно із матеріалаим досудового розслідування, зокрема відповідно до рапорту про виявлення кримінального правопорушення установлено, що згідно із інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2024 № 369869095 установлено, що на підставі розпорядження Хмельницької РДА від 24.01.2017 за № 73/2017-р «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 на території Лісогринівецької сільської ради за межами с. Редвинці», ОСОБА_4 20.12.2021 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лісовогринівецької ОТГ за межами с. Редвинці Хмельницького району (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040).

Також, у ході моніторингу прийнятих розпоряджень на офіційній сторінці Хмельницької РДА за 2017 рік установлено, що розпорядженням Хмельницької РДА від 24.01.2017 за № 73/2017-р, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 128 в натурі (на місцевості) (сертифікат ХМ № 0334645) ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гвардійської сільської ради за межами с. Гелетинці Хмельницького району та передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку № 128 (кадастровий номер :02:014:0270) площею 1,7292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

У подальшому, під час досудового розслідування проведено тимчасовий доступ до документів реєстраційної справи № 040 (з приводу набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га), та отримано витяг із Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копію розпорядження № 73/2017-р від 24.01.2017 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 на території Лісовогринівецької сільської ради за межами с. Редвинці», відповідно до якого останньому передано у власність земельні ділянки № 143 (кадастровий номер :03:001:0229, площею 5,0550 га, рілля) та № 153 (кадастровий номер :03:001:0228, площею 4, 2915 га, рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лісовогринівецької селищної ради Хмельницького району. У зв`язку із чим, 20.12.2021 зареєстровано за останнім право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0228, площею 4, 2915.

Окрім цього, згідно із відповіддю Хмельницької районної державної адміністрації установлено, що видавалось розпорядження № 72/2017-р від 24.01.2017 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_5 на території Гвардійської сільської ради за межами с. Гелетинці», відповідно до чого зазначено про передачу останній у власність земельної ділянки № 128 (кадастровий номер :02:014:0270) площею 1, 7292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гвардійської сільської ради за межами с. Гелетинці, Хмельницького району.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Також, під час досудового розслідування отримано інформацію від начальника Красилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області відповідно до якої установлено, що виявлено актовий запис № 11 від 12.01.2023 про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: 20.12.2021 на підставі розпорядження серії та номер 73/2017-р, виданого 24.01.2017 Хмельницькою районною державною адміністрацією, зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га, власником якої є ОСОБА_4 .

Окрім цього, згідно із вказаної інформації установлено, що із 01.10.2024 на зазначену земельну ділянку накладено арешт на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2024 приватного виконавця ОСОБА_6 у межах виконавчого провадження № 75822398.

У подальшому, 02 травня 2025 року постановою старшого слідчого ВРЗСГСД СВ Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_7 у межах вказаного кримінального провадження визнано речовим доказом земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га».

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

У клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі власника майна.

Із урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане із метою забезпечення збереження речового доказу, для запобігання спробам відчуження майна або вжиття інших заходів, які можуть зашкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідча суддя уважає можливим проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

На підставі ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим відділом Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у межах кримінального провадження №0000008 відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2024, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст.358 КК України.

Із витягу з ЄРДР слідує, що ОСОБА_4 , у невстановлений час, у період 2017-2021 років, перебуваючи у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, підробив розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 24.01.2017 за №73/2017-р «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 на території Лісовогринівецької сільської ради за межами с. Редвинці».

Слідчою суддею з`ясовано, що на запит слідчого, наданого у межах кримінального провадження №0000008, з приводу витребування інформації про те, чи видавалося Хмельницькою районною державною адміністрацією розпорядження №73/2017-р «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 на території Лісовогринівецької сільської ради за межами с. Редвинці» від 29.04.2025, адресатом було надано відповідь, згідно із якою за №73/2017-р від 24.01.2017 Хмельницькою районною державною адміністрацією видавалося розпорядження «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_5 на території Гвардійської сільської ради за межами с. Гелетинці»

Також долучено копію відповідного розпоряджння.

Відповідно до інформаційної докідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №418325699 від 18.03.2025, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі розпорядження № 73/2017-р, виданого 24.01.2017 Хмельницькою районною державною адміністрацією.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про обґрунтоване визнання постановою старшого слідчого ВРЗСГСД СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 від 02.05.2025 земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га речовим доказом, оскільки органом досудового отримання отримано докази, які підтверджують, що Хмельницькою районною державною адміністрацією не приймалося розпорядження №73/2017-р від 24.01.2017 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 на території Лісовогринівецької сільської ради за межами с. Редвинці».

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відтак, наявні підстави із якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту указаного майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що земельна ділянка із кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га, відповідає критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указана земельна ділянка є об`єктом кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх відчуження та вибуття із володіння власника, що може зашкодити кримінальному провадженню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; земельна ділянка обґрунтовано постановою слідчого визнана речовим доказом, оскільки вона відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено прокурором.

На думку слідчої судді арешт указаного майна є співрозмірним із потребами кримінального провадження та необхідний із метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. (рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

За таких обставин, враховуючи вказані обставини, клопотання прокурора про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Із метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх перетворення, відчуження, слідча суддя уважає за необхідне накласти арешт із тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га.

Установлення заборон відчуження і розпорядження земельною ділянкою не суперечить вимогам КПК України та відсутні підстави вважати, що арешт є непропорційним заходом, тобто не відповідає тяжкості розслідуваного кримінального правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для власника майна.

Водночас, у частині клопотання про накладення арешту на земельну ділянку шляхом заборони державним органам та органам нотаріату здістювати будь-які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану із відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншим видом зміни власників земельної ділянки слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. КПК України не містить положень, які би дозволяли слідчому судді обмежувати інші правомочності власника у зв`язку із накладенням арешту, окрім тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Окрім того, спосіб накладення арешту на земельну ділянку з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження нею, із урахуванням встановлення можливої заборони, передбаченої КПК України, включає у себе обмеження на проведення реєстраційних дій.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності у вигляді тимчасової заборони права відчуження та розпорядження є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0228 площею 4,2915 га, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог клопотання, відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя