ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2015/25 Справа № 183/9570/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000935 від 27 липня 2024 року, за апеляційними скаргам прокурора у кримінальному провадженні Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 закрито та звільнено останнього від відповідальності на підстав ст. 46 КК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що ОСОБА_9 вчинив нетяжкий злочин, примирився з потерпілим, який претензій до нього не має та не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор вказує на те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, яке є умисним, що виключає можливість застосування до нього положень ст. 46 КК України. Прокурор зауважує, що потерпілий під час судового розгляду заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, а тому кримінальне провадження підлягало закриттю з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Окрім доводів аналогічних за змістом тим, що наведені в апеляційній скарзі прокурором у кримінальному провадженні, прокурор вказує на неможливість ухвалення судом апеляційної інстанції нової ухвали, оскільки до повноважень апеляційного суду не входить дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження та доказів без клопотання учасників провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 та частково прокурора у кримінальному провадженні Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведених вимог закону судом дотримано не було.

Так, згідно з вимогами ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке характеризується виключно прямим умислом, що з вимогами ст. 46 КК України не узгоджується.

За цих умов, колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про необхідність звільнення ОСОБА_9 від відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

При цьому, суд залишив поза увагою відмову потерпілого від обвинувачення, що обумовлює підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про можливість усунення допущених судом порушень на стадії апеляційного розгляду, колегія суддів керується тим, що жоден з учасників провадження не порушує питання про дослідження обставин провадження, що унеможливлює ухвалення апеляційним судом свого рішення.

Тож з урахуванням загальних засад кримінального провадження, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді, суду слід усунути допущені порушення та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2025 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4