Справа № 583/3468/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2025 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000696 від 03.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

встановила:

04.08.2025 до суду надійшло зазначене клопотання, згідно з яким слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене 03.08.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги за клопотанням вмотивовані тим, що 03.08.2025 приблизно о 16.30 год. у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу ПрАТ «Охтирський пивоварний завод», ОСОБА_5 відкрито викрав ланцюжок, виготовлений зі сплаву металів. Під час особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено металевий ланцюжок із потрійним плетінням довжиною 60 см. Слідчий зазначив, що вилучена річ має значення для кримінального провадження як речовий доказ, оскільки є предметом вчиненого кримінального правопорушення та об`єктом експертних досліджень.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій проти задоволення вимог за клопотанням не заперечував.

У даному випадку слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власника майна, без здійснення фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000696 від 03.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000696 від 03.08.2025 до ЧЧ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 03.08.2025 приблизно о 16.30 год., він проходив поблизу ПрАТ «Охтирський пивоварний завод», до нього підійшов невідомий чоловік та відкрито заволодів ланцюжком, виготовленим зі сплаву металів, який висів на шиї. Встановлено, що до вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.08.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину. Під час особистого обшуку в правій кишені ОСОБА_7 було виявлено та вилучено металевий ланцюжок із потрійним плетінням довжиною 60 см.

Постановою старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 03.08.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000696 від 03.08.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 03.08.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_5 металевий ланцюжок із потрійним плетінням довжиною 60 см шляхом обмеження права користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1