ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, у вимогах скарги просив розглянути в його відсутність.
Згідно ч. 1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна відповідальність.
Постановою від 23.09.2024 старшим слідчим ОСОБА_5 призначено товарознавчу експертизу для встановлення вартості майна.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №4524/24 від 24.09.2024 встановлено, що загальна вартість об`єктів дослідження становить 4254 гривень.
09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.
Так, згідно нової редакції ст. 51 КУпАП України, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757 грн. Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 575 грн. до 3028 грн.
Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн.
Слідчий ухвалюючи дану постанову про закриття кримінального провадження посилається на ч. 1, 3 ст. 55 КК України та зазначає, що на зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотню дію в часі. Та робить висновок, що згідно встановлених органом досудового розслідування даних сума викраденого ОСОБА_6 майна не перевищує суми 3028 грн., тому вказані дії ОСОБА_6 підпадають під адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, оскільки у 2024 році кримінальна відповідальність настає якщо сума шкоди завдана злочином перевищує 3028 гривень.
Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судом встановлено, що слідчим ОСОБА_9 не вказано жодних фактичних обставин справи, осіб, яких допитано як свідків, не відібранні пояснення у потерпілих при новому розгляді кримінального провадження після скасування постанови від 31.10.2024 року про закриття кримінального провадження, не допитано взагалі, як свідка: продавця міні-маркету «Європейський», що знаходиться по вул. Європейська, 208 у м. Фастів, Київської області, який (міні-маркет) знаходився поруч з палаткою для відпочинку, отримання інших доказів шляхом вчинення відповідних слідчих (розшукових) дій з метою повного з`ясування обставин справи, зокрема витребування платіжних виписок (фіксованих чеків, тощо) з касового апарату та відповідних журналів аптеки №14 «Бажаємо здоров`я» по вул. Івана Мазепи, буд. №6 у м. Фастові, Київської області за 05.08.2024 року в якій потерпілий ОСОБА_4 купував медичні препарати (таблетки) та знімав грошові кошти в сумі близько 6 500 грн.; а також з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не проведено слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань із залученням підозрюваного, потерпілих, свідків, представників, захисника із складання протоколу та оцінка їх слідчим на підставі яких і оцінивши які слідчий дійшов законного висновку про закриття кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що після попереднього скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження відповідною ухвалою слідчого судді від 31.10.2024, слідчим на виконання зазначеної ухвали жодних слідчих дій вчинено не було, а зміст повторно прийнятої слідчим постанови від 31.12.2204 є аналогічним постанові про закриття провадження від 30.09.2024.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови знову вбачається, що вона не містить мотиву чи обґрунтування закриття на основі конкретного доказу чи дослідження обставин справи.
При цьому, слідчим не вказано жодних фактичних обставин справи, осіб, яких допитано як свідків, невідібрані пояснення у потерпілих, отримання інших доказів та оцінка слідчим, на підставі яких слідчий дійшов законного висновку про закриття кримінального провадження.
Суд звертає увагу на те, що жодних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 слідчим ОСОБА_5 не здійснювалося, та знову було винесено постанову про закриття кримінального провадження від 31.12.2024.
Зазначені обставини у сукупності з іншими матеріалами безпосередньо підтверджує правильність кваліфікації даного кримінального правопорушення, а отже закриття кримінального провадження з підстав п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України є передчасним та може свідчити про неповноту досудового розслідування.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.
Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зобов`язання органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення його ефективності передбачає вчинення слідчим не всіх слідчих і процесуальних дій, передбачених КПК, а саме тих, без яких неможливе законне, обґрунтоване, всебічне, неупереджене і своєчасне кримінальне провадження.
Беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, яка зумовлена виконанням процесуальних обов`язків слідчим не в повному обсязі, є передчасною та перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, суд вважає наявними підстави для задоволення скарги в повному обсязі.
Керуючись ст. 303-309, 110,38 24,110,91 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1