Справа №295/8524/25
УХВАЛА

18.07.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

заявника: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 31.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000023 від 02.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.06.2025 року заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого від 31.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000023від 02.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. В обґрунтування скарги зазначає, що у провадженні СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000023від 02.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Відомості до ЄРДР були внесені за фактом вчинення батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 систематичного фізичного, психологічного та економічного насильства відносно сина ОСОБА_3 , проте 09.06.2025 року скаржником була отримана постанова слідчого про закриття кримінального провадження. За словами заявника, слідчий жодного разу не викликав його для надання пояснень та взагалі не повідомляв про хід досудового розслідування, тобто слідчий орган не вчиняв жодних дій щодо розслідування кримінального правопорушення. На переконання ОСОБА_3 , постанова є передчасною, необґрунтованою та незаконною, без повного і неупередженого дослідження всіх обставин, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засідання ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Слідчий СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважає постанову законною та обґрунтованою. На виконання вимог ухвали суду слідчим надано матеріали кримінального провадження №0000023 від 02.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000023, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0000023 від 02.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Таке кримінальне провадження внесено до ЄРДР за фактом того, що протягом 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , батьки, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 систематично вчиняють стосовно свого сина ОСОБА_3 домашнє насильство, що призводить до погіршення якості життя останнього.

Постановою старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 31.03.2025 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за вчинення домашнього насильства було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та складено адміністративні протоколи. Вивчивши та оцінивши в сукупності зібрані під час досудового розслідування докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Разом з тим, зі змісту вищезазначеної постанови вбачається, що слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , зазначивши в змісті постанови підстави закриття провадження, не навів обґрунтування із посиланням на докази на підтвердження свого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування дізнавач, слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Проте, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000023від 02.01.2025, слідчим надано доручення працівникам оперативного підрозділу ВКП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, відомостей щодо виконання якого матеріали кримінального провадження не містять.

Будь-які інші дії, визначені ст. 40 КПК України, з метою використання всіх джерел збирання доказів, які передбачені чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, у кримінальному провадженні проведені не були.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини які є підставою закриття кримінального провадження.

Не може бути підставою для здобуття висновку про відсутність складу кримінального правопорушення саме по собі утруднення у збиранні або неможливість отримання доказів, оскільки відсутність складу кримінального правопорушення за об`єктивністю підходу не може ставитись у залежність від процесуальної спроможності органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, у даному випадку, висновок старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000023 від 02.01.2025 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, є необґрунтованим та передчасним, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що слідчим взагалі вживалися передбачені КПК України заходи для проведення повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення, за результатами проведення яких можливо дійти однозначного висновку, що не залишає місця сумнівам, про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень та повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а закриття кримінального провадження органом досудового розслідування за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Таким чином, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

З огляду на викладене, всупереч ч. 2 ст. 93 КПК України, слідчим не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 31.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000023 від 02.01.2025 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1