Провадження №: 1-кс/755/2203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участю підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_8 у кримінальному проваджені №0000114 від 08.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, з вищою освітою, працюючого неофіційно водієм таксі, який має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , члена ДФТГ №24 «Лівий берег», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м.Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000114 від 08.01.2025 року, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.06.2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи у порушення п. 8.8 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №691 від 19.08.2019 року, придбав гранату іноземного виробництва М67 з маркуванням «FUZE M 213 COP 20C 036-005», яку почав зберігати без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів та вибухових речовин, почав зберігати при собі гранату іноземного виробництва М67, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 , утримуючи гранату іноземного виробництва М67 з маркуванням «FUZE M 213 COP 20C 036-005», направився за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , чим вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилось у незаконному придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Надалі, 20 червня 2025 року, під час проведення обшуку в період часу з 08 год. 45 хв. по 12 год. 01 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в присутності двох понятих була вилучена граната іноземного виробництва М67 з маркуванням «FUZE M 213 COP 20C 036-005», що відноситься до боєприпасів та вибухових речовин.

За вказаним фактом 20.06.2025 року було розпочато кримінальне провадження в рамках кримінального провадження №0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

20 червня 2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

20 червня 2025 року, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчий посилається на існування ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, може незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, виникає необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Поряд з цим, обґрунтовуючи клопотання прокурор в суді посилається на необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній не одружений, не має стабільного джерела прибутку, а тому може продовжити злочинну діяльність, у зв`язку з чим саме такий запобіжний захід забезпечить запобігання ризиків, визначених положеннями ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час оголошення підозри ОСОБА_7 мало місце порушення права на захист, оскільки підозру було оголошено у відсутність захисника, хоча він приймав участь у справі, зокрема був присутній під час проведення обшуку. Також, адвокат просив врахувати, що під час обшуку підзахисний видав добровільно знайденим ним предмет схожий на гранату. Крім того, адвокат зазначає, що долучені до клопотання докази, жодним чином не підтверджують вину підозрюваного. При цьому, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, працює неофіційно водієм у службі таксі, має на утриманні неповнолітню дитину, має вищу освіту, входить до ДФТГ м.Києва, де характеризується позитивно, має соціальні зв`язки, а тому просив суд відмовити в задоволенні слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що відповідно до мотивів клопотання вбачається, що підозрюваний придбав гранату, однак підзахисний знайшов предмет схожий на гранату, факт носіння є не підтвердженим, під час проведення обшуку, останній добровільно видав предмет схожий на гранату, при цьому, ОСОБА_7 мав намір здати на зберігання предмет схожий на гранату до правоохоронних органів, про що свідчить письмова заява ОСОБА_9 . Разом з тим, адвокат просила суд врахувати, що ОСОБА_9 є членом ДФТГ, працює неофіційно водієм таксі, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, а тому просила суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують факту придбання предмету схожого на гранату. Зі слів підозрюваного він знайшов предмет схожий на гранату та зберігав за своїм місцем проживання, також даний предмет він мав намір здати на зберігання до правоохоронних органів, про що свідчить письмова заява ОСОБА_9 , що наявна в матеріалах долучених до клопотання. Експертиза на даний час не проведена. Крім того, зазначені слідчим в клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики наведені декларативно та не підтвердженні жодними доказами, прокурором в судовому засіданні не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку, ОСОБА_9 неофіційно працює, має на утриманні неповнолітню дитину, є членом ДФТГ, а тому просила суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_9 підтримав думку своїх захисників, та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, яка підтримала клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказала відповідні доводи в судовому засіданні, вислухавши вищенаведені пояснення захисників та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 ч.1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, положеннями ч.2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою Цієї статті.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені в клопотанні та містяться в долучених до клопотання документах.

Так, відповідно до практики Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, 8eгieз А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, що виправдати подальше розслідування або звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Будь-яка особа стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені в клопотання слідчого дані, з урахуванням долучених до клопотання доказів, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_9 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Наявність же будь-яких обставин, що є суперечливими, або свідчать про наявність даних, які підлягають перевірці, і є завданням органу досудового розслідування під час розслідування справи з метою розслідування кримінальної справи на підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання, що повинно підтвердити або розвіяти підозру.

Разом з тим, відповідно до частини першої ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною другою ст.183 КПК України визначено перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню, тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено.

Поряд з цим, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує положення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що інших достатніх та обґрунтованих підстав, в клопотанні слідчого не зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу - взяття під варту.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи поряд з цим, що підозрюваний має постійне місце проживання у м.Києві, неофіційно працює, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, є членом ДФТГ, слідчий суддя приходить до висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, негативно впливати на хід розслідування справи кримінального провадження, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

А тому, клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, при цьому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який з урахуванням вищезазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , на даний час забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно положень ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 208, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_8 у кримінальному проваджені №0000114 від 08.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, з вищою освітою, працюючого неофіційно водієм таксі, який має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , члена ДФТГ №24 «Лівий берег», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_7 до 21 серпня 2025 року залишати квартиру АДРЕСА_3 щодня з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 до 21 серпня 2025 року у відповідності до положень ч.5 ст.194 КПК України, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом до 21 серпня 2025 року.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання даної ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвалу на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного передати через слідчого у кримінальному провадженні.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Роз`яснити, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись у його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру м.Києва.

Строк дії ухвали до 21 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 11 годин 15 хвилин 25.06.2025 року.

Слідчий суддя: