Справа № 461/4413/25
Провадження № 1-кс/461/3673/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру,

в с т а н о в и в :

захисник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , звернулася до суду зі скаргою, в якій просить слідчого суддю скасувати повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 28 травня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, яке складене слідчим СУ Головного управління Національної поліції України у кримінальному провадженні №0000350 від 22 листопада 2023 року.

Вимоги скарги мотивує тим, що ОСОБА_6 підозра не вручена у встановленому процесуальному порядку. Зокрема, він проживав разом з дружиною та неповнолітніми дітьми в м.Одесі і у зв`язку з воєнним станом виїхав разом з родиною за кордон на законних підставах . 29 травня 2025 року рідна сестра ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка проживає в м. Одесі, повідомила захиснику про те, що слідчий СУ Головного Управління Національної поліції у Львівській області вручив їй повідомлення про підозру її брату. В протоколі допиту свідка вона пояснила, що не може передати ОСОБА_6 підозру, так як місце його перебування їй невідоме і вона не підтримує з ним ніяких стосунків вже тривалий час. Захисник вважає, що слідчим було вручено повідомлення про підозру людині, яка не проживає разом з ОСОБА_6 , не є членом його сім`ї, не підтримує з ним стосунки, внаслідок чого ОСОБА_6 був позбавлений права знати, в чому його підозрюють, та надавати покази та докази у свій захист. Також вважає підозру необгрунтованою, оскільки в повідомленні про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України, зазначено, що таке вчинене разом з "невстановленими особами", однак, на момент оголошення підозри, слідством не встановлена роль кожного з цих осіб у вчиненні злочину, а також наявність або відсутність складу даного кримінального правопорушення та їх зв`язок з діями чи бездіяльністю ОСОБА_6 . Відтак, вважає, що повідомлення про підозру підлягає скасуванню.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у скарзі; просила скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 та слідчий ОСОБА_5 під час розгляду справи проти задоволення скарги заперечили. Зокрема, пояснили, що орган досудового розслідування вчинив дії відповідно до вимог КПК України. Також звертають увагу на те, що з дня повідомлення про підозру не пройшло два місяці, а оскарження повідомлення про підозру до спливу вказаного строку положеннями ст.303 КПК України не передбачено. Відтак вважають, що правових підстав для задоволення скарги немає; просили у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000350, відомості про яке 22 листопада 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

28 травня 2025 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , в ході розслідування кримінального провадження № 0000350 від 22 листопада 2023 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Вказане повідомлення про підозру було вручене сестрі ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

Сторона захисту вважає підозру незаконною, оскільки слідчим було вручено повідомлення про підозру людині, яка не проживає разом з ОСОБА_6 , не є членом його сім`ї, не підтримує з ним стосунки, внаслідок чого ОСОБА_6 був позбавлений права знати, в чому його підозрюють, та надавати покази та докази у свій захист.

Статтею 278 КПК України визначені правила вручення письмового повідомлення про підозру. Так, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. В разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 ст.135 КПК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до визначення, наведеного в п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим вживалися заходи щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , але було з`ясовано, що за місцем свого проживання він фактично не мешкає, перебуваючи за кордоном.

Під час розгляду скарги встановлено, що на даний час місце перебування ОСОБА_6 невідоме.

Відтак, зважаючи на вказані обставини, повідомлення про підозру було вручене рідній сестрі ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , що стороною захисту не заперечується.

Слідчий суддя вважає, що такий порядок вручення повідомлення про підозру не суперечить закону.

Тобто вручення повідомлення було здійснене відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Крім цього, захисник вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 28 травня 2025 року є незаконним та необгрунтованим, а тому підлягає скасуванню, оскільки в повідомленні про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, зазначено, що таке вчинене разом з "невстановленими особами", однак, на момент оголошення підозри, слідством не встановлена роль кожного з цих осіб у вчиненні злочину, а також наявність або відсутність складу даного кримінального правопорушення та їх зв`язок з діями чи бездіяльністю ОСОБА_6 .

Тобто, з поданої скарги вбачається, що сторона захисту вважає, що наведені в повідомленні обставини не відповідають фактичним обставинам справи й, на думку сторони захисту, діяння підозрюваного ОСОБА_6 не містять ознак злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, що виключає можливість існування події цього злочину.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу на те, що на даному етапі провадження суд не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. На підставі оцінки сукупності отриманих доказів суд повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Згідно ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Отже, повідомлення про підозру у вчиненні злочину може бути оскаржене протягом строку досудового розслідування, починаючи з моменту спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідне обмеження в часі щодо оскарження повідомлення про підозру є безальтернативним.

Як було встановлено слідчим суддею, у провадженні СУ ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000350 від 22 листопада 2023 року, у якому 28.05.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Тобто, захисником подано скаргу до спливу двох місяців з дня повідомлення особи про підозру.

Однак, оскарження повідомлення про підозру до спливу вказаного строку положеннями ст.303 КПК України не передбачено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених вище положень закону та встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 10.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1