Вирок

Іменем України

31.07.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000483 від 03.06.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Басівка Пустомитівського району Львівської області, неодруженого, із неповною середньою освітою, зайнятого тимчасовими підсобними роботами, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 03.06.2025 року близько 14:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи поблизу торгівельного павільйону №358 ринку «Привокзальний», який розташований за адресою: м. Львів, вул. А. Горської, 2, таємно викрав із торгівельного столу мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі SM-M127F/DSN, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у корпусі темно-синього кольору та із чохлом чорного кольору, власником якого являється ОСОБА_6 , вартістю 3800,53 грн., який помістив собі у кишеню штанів, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення крадіжки. Пояснив, що 03.06.2025 року в обідній час він перебував на ринку «Привокзальний» у м. Львові та поблизу одного з торгових павільйонів помітив сенсорний мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі чорного кольору, який лежав зверху на упакуванні товарів, та зрозумів, що його власниця відволіклася, відійшовши від павільйону і тимчасово не здійснюючи за ним нагляд. У цей момент в нього виникло бажання заволодіти вказаним телефоном, тому він взяв його, поклав у кишеню штанів і одразу попрямував на вихід з ринку, а в подальшому пішов на вул. Героїв УПА у м. Львові, звідки повернув в напрямку залізничного вокзалу та, зрештою, зайшов у кафе «Експрес», щоб випити кави. По дорозі він витягнув з телефону сім-картку, а сам мобільний телефон вимкнув. Коли виходив з кафе, до нього підійшли працівники поліції, яким він повідомив, що має при собі викрадений мобільний телефон і добровільно такий видав. Розуміє, що вчинив неправильно, у скоєному кається, просив суворо не карати, запевняючи, що в майбутньому не допускатиме вчинення жодних правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій одночасно вказала, що у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. З урахуванням поданої заяви, спільної думки сторін кримінального провадження про те, що неявка потерпілої, яка цивільного позову в межах кримінального провадження не заявляла, не перешкоджає розгляду справи, а також з огляду на подану потерпілою заяву про проведення судового засідання за її відсутності, в якій водночас викладено позицію потерпілої у справі, суд відповідно до ст.325 КПК України ухвалив розгляд справи проводити за відсутності потерпілої, яка в межах диспозитивності процесу скористалася своїм правом на подання відповідної заяви про розгляд справи без її присутності.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, а також документів, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат у справі.

Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету його вчинення, зокрема бажання наживи та збагачення за чужий рахунок, корисливий мотив, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, факт добровільної видачі обвинуваченим викраденого у потерпілої телефону, особу ОСОБА_4 , який раніше відповідно до положень ст.89 КК України не судимий, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, негативних характеристик не має, офіційно не працевлаштований, зайнятий тимчасовими заробітками на підсобних роботах.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру і ступеня його суспільної небезпеки ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Водночас дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги наявність на стороні обвинуваченого двох пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення), його позитивну посткримінальну поведінку, дають підстави суду визначити таке покарання на рівні мінімальної межі, визначеної санкцією ч.4 ст.185 КК України. При цьому, обрана судом міра покарання здатна сприяти досягненню завдань покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 та виконувати функції як спеціальної, так і загальної превенції.

Також відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_4 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, готовність відповідати за скоєне, добровільна видача викраденого майна, вибачення обвинуваченого в судовому засіданні за скоєне, а також думка прокурора про доцільність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. Суд вважає, що за наведених обставин слід надати можливість обвинуваченому довести перед державою та суспільством своє виправлення. При цьому, береться до уваги те, що можливість такого виправлення є цілком реальною, адже обвинувачений своєю позитивною посткримінальною поведінкою довів, що готовий до позитивних змін, цілком усвідомив свою провину, видав викрадений в потерпілої телефон. Разом з тим, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.

У даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 05.06.2025 року застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Підстав для скасування або зміни даного запобіжного заходу до часу набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілою у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

У справі наявні витрати на залучення судових експертів. Так, в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000483 від 03.06.2025 року проводились судова товарознавча експертиза. Згідно наявного звіту від 03.06.2025 року витрати на залучення експерта з оформленням висновку №1566/25 від 03.06.2025 року становлять 400 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У справі наявні підстави для застосування приписів ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 400 (чотириста) гривень 00 коп.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22.00 год. до 07.00 год. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до часу вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 04.06.2025 року на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» моделі С201 в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі PRA - LX1 в корпусі білого кольору ІМЕI1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 із сім-картою мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі SM - M127F-DSN, в корпусі темно-синього кольору та у чохлі у формі книжки чорного кольору ІМЕI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_2 ; матерчату безрукавку чорного кольору з капюшоном із биркою «LK»; кепку типу «блайзер» чорного кольору з абревіатурою «NB».

Речові докази у справі: 1) мобільні телефони марки «Nokia» моделі С201 в корпусі чорного кольору IMEI: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі PRA - LX1 в корпусі білого кольору ІМЕI1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 із сім- картою мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_7 ; матерчату безрукавку чорного кольору з капюшоном із биркою «LK»; кепку типу «блайзер» чорного кольору з абревіатурою «NB», які згідно квитанцій від 20.06.2025 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з реєстрацією в книгах обліку речових доказів 0079, 0080, 0082, 0083 під порядковими №№84, 85, 87, 88, - повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі SM - M127F-DSN, в корпусі темно-синього кольору та у чохлі у формі книжки чорного кольору ІМЕI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_2 , який згідно квитанції від 20.06.2025 року переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області з реєстрацією в книзі обліку речових доказів 0081 під порядковим №86, - повернути потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1