Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5070/25
Провадження №1-кп/523/1180/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23.04.2025 м.Одеса

Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000381 від 12.03.2025 року за звинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

12.03.2025 року у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи біля будинку №78 по вулиці Героїв Оборони Одеси в м. Одеса, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, кастет.

В подальшому, ОСОБА_5 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на порушення режиму обігу холодної зброї, а саме в порушенні вимог, передбачених постановою Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, почав його зберігати при собі в кишені куртки.

Після чого, 12.03.2025 ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що при ньому перебуває металевий предмет сірого кольору, який є кастетом та відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання, достовірно знаючи про те, що носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу є забороненим на території України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, носив вказаний кастет, перебуваючи біля будинку №56-Б по вулиці Кримська в м. Одеса, де був зупинений співробітниками Національної Гвардії України.

Так, 12.03.2025 в період часу з 22 год. 20 хв. до 22 год. 30 хв., в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості, яка розташована біля будинку №56-Б по вулиці Кримська в м. Одеса, співробітниками поліції виявлено та вилучено металевий предмет сірого кольору, який є кастетом та відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання, який ОСОБА_6 носив без передбаченого законом дозволу.

Позиція обвинуваченого

У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні злочину вказаного у вироку, та підтвердив фактичні обставини при яких, він придбав та носив кастет без передбаченого Законом дозволу.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за злочини, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 263 КК України, як: носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду про визнання винуватості:

25.03.2025 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 який згідно із статтею 37 КПК України має повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469, ст.472 КПК України.

При укладенні угоди прокурор врахував обставини зазначені в ст. 470 КПК України: ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього; характер та тяжкість обвинувачення (підозри); наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Цією угодою, з урахуванням пом`якшуючих обставин, які істотно знижують суспільну небезпечність вчиненого: щирого каяття, беззастережного визнання винуватості, відсутності обтяжуючих обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, сторони погодили на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, та на підставі ст.75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням.

Крім того, угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Позиція учасників судового розгляду

В судовому засіданні прокурор, підтвердив добровільність укладення угоди, та вважав за необхідне затвердити її.

Обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник підтвердила добровільність укладеної угоди.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом та положення закону, якими керувався суд

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ч. 2 ст. 263 КК України. Внаслідок вчинення злочину шкоду нікому не завдано.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що необхідно затвердити дану угоду про визнання винуватості, та призначити покарання, відповідно до угоди.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України на користь Держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 374-375, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 25 березня 2025 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1591,80 гривень.

Речові докази кастет - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1