Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3186/25
номер провадження 1-кс/695/844/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання начальника відділення СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000795 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000795 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000795 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 18.07.2025 о 17 год. 24 хв. перебуваючи за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Крутьки, вул. Підгорянська, 34, діючи умисно, з метою дезорганізації роботи транспортної інфраструктури залізничної станції «Золотоноша-1», що розташована за адресою м. Золотоноша, вул. Тараса Шевченка, 6, вирішив повідомити на спеціальну лінію оператора «102», про його замінування. Реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою мобільного телефону, марки «NOKIA», із номеру НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку АТ «Київстар», який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив дзвінок на спеціальну лінію оператора «102» Головного управління Національної поліції в Черкаській області та здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, а саме, про мінування вокзалу, а саме порогу, який розташований за адресою: м. Золотоноша вул. Тараса Шевченка, 6, усвідомлюючи та достовірно знаючи про те, що дане повідомлення є неправдивим і не відповідає дійсності. Таким чином органи досудового розслідування підозрюють, що у результаті своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_5 дестабілізував діяльність залізничної станції «Золотоноша-1», порушивши таким чином громадську безпеку. За результатами належного реагування на повідомлення про загрозу безпеці громадян співробітниками Золотоніського РВ ГУНП в Черкаській області та ГУ ДСНС України у Черкаській області було проведено заходи щодо пошуку можливих вибухових пристроїв, за вказаною ОСОБА_5 адресою та останніх не виявлено, тобто повідомлення про підготовку вибуху не підтвердилось.

З метою повної фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових доказів, безпосереднього переслідування осіб, причетних до вчинення кримінашльного правопорушення 18.07.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , добровільно заявою видав мобільний телефон марки «Nоkіа» з номером НОМЕР_2 .

19.07.2025 року постановою начальника ВР ЗСПЖЗО СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 телефон марки «Nоkіа» з номером НОМЕР_2 imel 1: НОМЕР_3 , PSN Z19ЕРА2С32, який поміщено до сейф-пакету № ІСR0206108, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000795 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Вказаний речовий доказ мають значення по справі, бо інформація яка міститься на мобільному телефон марки «Nоkіа» може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування. Вилучений телефон може зберігати на собі сліди вчинення злочину, є речовим доказом по кримінальному провадженню, тому подальше його використання призведе до знищення слідів вчинення злочину або переховування знаряддя злочину, що суттєво вплине на хід досудового розслідування. З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідністю проведення з ними експертиз, слідчий за згодою з прокурором вважає за доцільне накласти арешт на вказане вище майно.

За таких підстав слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, у клопотанні зазначити про розгляд справи за їх відсутності та відсутності власника майна, клопотання просили його задовольнити.

Володілець телефона для розгляду клопотання не викликався, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим відділом Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури проводиться розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000795 від 18.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Як вбачається із заяви ОСОБА_6 від 18.07.2025 року останній добровільно видав працівникам поліції свій телефон марки «Nоkіа» з номером НОМЕР_2 , з якого його син повідомив про замінування.

Постановою начальника ВР ЗСПЖЗО СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 19.07.2025 року телефон марки «Nоkіа» з номером НОМЕР_2 imel 1: НОМЕР_3 , PSN Z19ЕРА2С32, який поміщено до сейф-пакету № ІСR0206108, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000795 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт вказаного майна направлено до суду наступного робочого дня після вилучення майна, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що виявлене та вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження. Вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не накладення арешту на вище вказане майно може призвести до його зникнення, пошкодження, знищення, що в свою чергу може призвести до втрати доказів та суттєво ускладнити процес встановлення істини по кримінальному провадженню, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій з ним.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна вказують, що зазначене вище майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Відтак, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт.

Слідчий суддя звертає увагу, що положенням КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання в цій частині.

Крім того, слідчий суддя вказує, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000795 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000795 від 18.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, накласти арешт на: мобільний телефон марки «Nоkіа» з номером НОМЕР_2 imel 1: НОМЕР_3 , PSN Z19ЕРА2С32, який поміщено до сейф-пакету № ІСR0206108, та заборонити будь-кому розпоряджатися та користуватися вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1