Рівненський апеляційний суд
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/6093/24

Провадження № 11-кп/4815/578/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженогоОСОБА_6 та прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2025 року у справі за поданням начальника ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. м. Ананьїв, Ананьївського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, пенсіонера, вдівця, інв. ІІІ групи, раніше не судимого згідно ст.89 КК України,

засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки,

07 вересня 2022 року ухвалою Вінницького апеляційного суду змінено вирок суду І інстанції в частині визначення початку строку відбування покарання та вказано, що початок строку покарання рахувати з дня затримання на виконання вироку суду. В решті вирок залишено без змін,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2025 року відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

В поданих апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу суду від 20 червня 2025 року та постановити нову, якою задовольнити подання начальника ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_7 вказує, що судом першої інстанції при розгляді подання начальника установи не враховано позитивну характеристику засудженого та висновок щодо ступеня його виправлення з загальним підсумковим балом 87. Зазначає, що судом також не взято до уваги те, що ОСОБА_6 є особою похилого віку, інвалідом ІІІ групи та отримує незначну пенсію, злочин, за який його було засуджено, скоєно не в стані алкогольного сп`яніння та відсутні загиблі. Наголошує, що хоч виконавчі листи в установу не надходили, однак він повністю сплатив судові витрати. Вважає, що його сумлінна поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції при розгляді справи не взяті до уваги норми закону України про кримінальну відповідальність, які підлягають застосуванню та могли істотно вплинути на його висновки, зокрема не враховано те, що засуджений під час перебування в місцях позбавлення волі не допустив порушення режиму утримання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці тричі заохочувався правами начальника установи. В установі не працює, оскільки є пенсіонером по інвалідності, однак періодично позачергово залучається та бере участь у роботах з благоустрою відділення, має позитивні плани на майбутнє. Встановлений згідно вироку суду позов у сумі 138 000 грн. не відшкодовано з причин відсутності виконавчого листа в установі та нерозуміння засудженим рахунку, на який має бути відшкодування. Вважає, що засуджений довів своє виправлення та відповідно до висновку щодо ступеня виправлення має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника на підтримання поданих апеляційних скарг, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_7 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг про необґрунтовану відмову суду у застосуванні щодо засудженого умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

В силу ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання 28.10.2022 року, кінець строку 28.10.2026 року.

Відповідно долученої установою відбування покарання 02.09.2025 року оновленої характеристики, засуджений за час відбування покарання отримав 5 заохочень у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, стягнення не застосувались.

Також згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 вину у скоєному злочині визнав повністю та щиро кається; стверджує, що усвідомлює негативні наслідки скоєного злочину, підтримує позитивні стосунки з рідними та близькими, приймає активну участь у програмах соціально-виховної та психологічної роботи, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками, виявляє бажання працювати, дотримується вимог санітарії та гігієни, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи, не працює, оскільки має обмежені фізичні можливості, однак періодично залучається та бере участь у роботах з благоустрою відділення. Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_6 отримав 87 балів та з урахуванням аналізу критеріїв визнаний таким, що довів своє виправлення та може бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення.

Під час апеляційного розгляду засуджений зазначив, що він визнає вину у скоєному, щиро кається, усвідомлює, що хоч злочин скоєно з необережності, однак це не звільняє його від відповідальності. Зауважив, що в разі звільнення його умовно-достроково, буде можливість влаштуватися на роботу та виплачувати потерпілій стороні кошти, визначені вироком суду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги доводи прокурора та захисника засудженого про несплату останнім цивільного позову в сумі 138 000 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні докази про направлення до установи виконавчого листа для стягнення цих коштів.

На переконання суду апеляційної інстанції, зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання.

В контексті вимог ст.6 КВК України, сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України. При цьому, враховуючи строк покарання, який він вже відбув, суд апеляційної інстанції вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг прокурора та захисника засудженого про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, ?

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 та прокурораРівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ..

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. м. Ананьїв, Ананьївського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, пенсіонера, вдівця, інв. ІІІ групи, раніше не судимого згідно ст.89 КК України, від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3