Провадження №: 1-кс/755/1713/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000139 від 15.04.2024 року, про арешт майна,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000139 від 15.04.2024 року, про арешт майна.

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 .

Як зазначено у клопотанні, громадянка України ОСОБА_6 , будучи уродженкою м. Севастополь АР Крим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених обставин умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам держави України, її суверенітету та територіальній цілісності, вчинила пособництво збройним формуванням держави-агресора шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 у невстановлений час, але не пізніше 18 березня 2022 року, добровільно, за власною ініціативою, організовано об`єднання з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» (далі - «ІНФОРМАЦІЯ_4»), діяльність якого направлена на комунікацію з проросійськи налаштованим населенням тимчасово окупованої території України - АР Крим, а також має на меті організацію та виконання зборів гуманітарної допомоги та грошових коштів для подальшої закупівлі та передачі необхідних матеріальних ресурсів військовим формуванням, які приймають участь у проведенні підривної діяльності проти України та задіяні у т.зв. «СВО».

У подальшому, відповідно до інформації з офіційного сайту «Федеральной налоговой службы России», встановлено, що ОСОБА_6 20.10.2023 року зареєструвала у відповідності до законодавства російської федерації юридичну особу під назвою «Севастопольская региональная благотворительная общественная организация социальной поддержки гражданских инициатив «ІНФОРМАЦІЯ_4», якій присвоєно наступні реквізити: «Сокращенное название - СРБОО «ІНФОРМАЦІЯ_4»; ОГРН 757; Адрес юридического лица - АДРЕСА_1, Председатель - ОСОБА_6 ; ИНН - НОМЕР_2; ИНН юридического лица - НОМЕР_3; КПП юридического лица - НОМЕР_4», про що остання відзвітувала у Telegram-каналі «СРБОО «ІНФОРМАЦІЯ_4» 23.10.2023 року, здійснивши публікацію привітання всіх учасників спільноти із набуттям «офіційного статусу» діяльності вказаної громадської організації.

Діяльність волонтерського об`єднання «ІНФОРМАЦІЯ_4» у період з початку відкритої збройної агресії рф проти України по жовтень 2023 року здійснювалась на т.зв. «громадських засадах» під особистим контролем та управлінням громадянки України ОСОБА_6 .

Так, за вказаний період часу діяльність ОСОБА_6 та утвореного нею волонтерського об`єднання набула широкого розголосу на території півострову та за його межами, що надало змогу останній залучати до протиправних дій велику кількість населення та фінансово-матеріальних ресурсів, налагодити систему постачання бойовим підрозділам окупаційних військ рф до їх пунктів тимчасової дислокації, в т.ч. на ТОТ України, накопиченого майна у виді військового спорядження, медикаментів, технічних та транспортних засобів, продуктів харчування тощо.

У подальшому, ОСОБА_6 , залучивши до вказаної протиправної діяльності велику кількість осіб, у невстановлений період часу прийняла рішення про створення відокремлених структурних підрозділів «СРБОО «ІНФОРМАЦІЯ_4» з метою делегування частини своїх повноважень іншим проросійськи налаштованим громадянам України для забезпечення більш ефективної реалізації свого злочинного умислу, внаслідок чого було створено 12 відокремлених структурних підрозділів вказаної організації, які спеціалізуються на конкретному напрямку волонтерської діяльності.

22.03.2023 року в студії «Телеканалу СТВ. Севастополь» громадянка ОСОБА_6 надала інтерв`ю, в якому висвітлювала діяльність очолюваного нею громадського об`єднання «СРБОО «ІНФОРМАЦІЯ_4», яка здійснюється за підтримки та фінансування, зокрема, російського політичного та державного діяча ОСОБА_7 , який починаючи з липня 2019 року перебуває на посаді «губернатора м. Севастополя», а його діяльність спрямована на реалізацію і підтримку окупаційної політики рф, забезпечення проведення військових дій проти України, насильницьку зміну та повалення конституційного ладу, а також зміну території і державного кордону України.

Так, починаючи з березня 2022 року (не пізніше 18.03.2022 року), усвідомлюючи здійснення відкритої збройної агресії рф, керуючись ідеологічними, політичними та корисливими мотивами, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 розпочала активну діяльність, направлену на підготовку та збір матеріальних ресурсів з метою їх подальшої передачі представникам незаконних збройних формувань та збройних сил рф, які приймають участь у т.зв. «СВО» та веденні бойових дій проти Збройних сил України.

З цією метою ОСОБА_6 , з використанням можливостей додатку (програми) для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» та створеного нею публічно доступного каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » почала на систематичній основі здійснювати поширення матеріалів, що містять інформацію про реквізити її особистого фінансового рахунку, з метою отримання грошових переказів, контактного номеру мобільного зв?язку ( НОМЕР_1 ), адреси т.зв офісу волонтерського штабу: власної адреси місця проживання ( АДРЕСА_1 ) для надсилання поштових відправлень та зборів фінансових та гуманітарної допомоги для представників окупаційних військ рф.

Вказані активи ОСОБА_6 , а також інші колаборанти-учасники т.зв. «волонтерського штабу», накопичували за місцем функціонування штабу за адресою розташування офісів: АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5, здійснювали їх фасування та доставку представникам незаконних збройних формувань, як за місцем розташування штабу, так і транспортуючи їх до місця дислокації відповідних підрозділів бойовиків на тимчасово окупованій території Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей та АР Крим.

Серед іншого встановлено, що у період з березня 2022 року по теперішній час головою громадської організації «СРБОО «ІНФОРМАЦІЯ_4» вжито різноманітних організаційних заходів для оголошення збору грошових коштів, придбання та передачі матеріальних ресурсів у вигляді квадрокоптерів (дронів), бойового та тактичного спорядження (розгрузок, кобур, ременів, рукавиць, форм одягу, бронежилетів, взуття, окулярів та іншого), пристосувань до засобів ведення вогню (коліматорних прицілів, магазинів, тепловізорів, глушників), медичного спорядження (аптечок, турнікетів, медичних рюкзаків препаратів), біноклів, інструментів (засобів ремонту транспортних засобів та військової техніки), маскувальних сіток, палаток, генераторів, газових плит, засобів зв?язку, продуктів харчування, а також транспортних засобів представникам наступних НЗФ та збройних сил рф, які приймають участь у веденні бойових дій проти сил оборони України.

Про вказані дії ОСОБА_6 , а також інші підлеглі їй волонтери штабу «СРБОО «ІНФОРМАЦІЯ_4» звітували вищевказаному Telegram-каналі, надсилаючи повідомлення щодо необхідності збору певної суми грошових коштів для проведення закупівель відповідних предметів, необхідних бойовикам під час участі у т.зв. «СВО» на території України, а також публікували фото та відеозаписи на підтвердження виконання вказаних зборів грошових коштів, платіжних документів щодо придбання певних предметів та їх подальшої передачі представникам окупаційних військ рф.

Відповідно до аналізу інформації, розміщеної y Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та веб-сторінці протягом 2022-2024 років «ІНФОРМАЦІЯ_5», ОСОБА_6 спільно з підлеглими «волонтерами» громадського об`єднання «СРБОО «ІНФОРМАЦІЯ_4» здійснили збір, придбання та передачу представникам окупаційних військ рф, серед іншого, не менше 10 транспортних засобів, 14 квадрокоптерів «Mavic 3», 19 квадрокоптерів інших модифікацій, 27 тепловізорів, 120 глушників ДТК до АК-74 та АК-12, 400 літрів танкового мастила МТ-16, 15 шин до військової техніки (вантажівок «УРАЛ»), близько 800 одиниць тактичних аптечок, 8 тисяч кв.м. маскувальних сіток, 18 тисяч окопних свічок, 1200 балаклав, близько 500 дощовиків, близько 70 тисяч комплектів продуктів харчування швидкого приготування, близько 18 тон медикаментів тощо.

У діях громадянки України ОСОБА_6 вбачається систематичний характер та тривалість протиправних дій, що в свою чергу свідчать про їх добровільність та наявність прямого умислу на протиправну діяльність. Зокрема, в силу наявного життєвого досвіду, ОСОБА_6 достеменно розуміє протиправність своїх дій та має на меті завдання шкоди Україні через здійснення пособництва незаконним збройним формуванням держави-агресора через збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів.

Враховуючи зазначенні обставини, 28.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: повідомленням оперативного підрозділу про виявлене кримінальне правопорушення вчинене громадянкою України ОСОБА_6 , відповідями оперативного підрозділу, протоколом огляду від 08.05.2024 року, протоколом огляду від 29.04.2024 року.

На виконання вимог ст. 135 КПК України, 28.06.2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про її виклик на 04.07.2024 року, 05.07.2024 року та 06.07.2024 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 131 (7791) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Проте, ОСОБА_6 за вказаними повістками не прибула, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та її місцезнаходження невідоме, 12.07.2024 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У свою чергу, санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України, передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання.

Документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 378193746 за громадянкою України ОСОБА_6 зареєстрована на праві приватної власності земельна ділянка (кадастровий номер): :02:001:0510, площею 0,254 га за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254).

Отже, на думку органу досудового розслідування, накладення арешту на вказане майно надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як виду покарання.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання.

Власниця майна підозрювана ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання повідомлялася належним чином у встановлений законом спосіб, за таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду вказаного клопотання без участі власника майна.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально - правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст .9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони розпорядження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер) :02:001:0510, площею 0,254 га, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254), із забороною розпорядження вказаним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: