Справа № 953/8871/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001104 від 01.07.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манченки , Харківського району, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025, приблизно о 07.43. ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «CHEVROLET AVEO», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі на вул. Лісопарківській у м. Харкові, в напрямку від вул. Вадима Манька до вул. Рудика.

Рухаючись по вказаній автодорозі, в районі будинку, розташованого за адресою: м. Харків, Київський р-н, пров. 1 Лісопарківський, 5, водій ОСОБА_6 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), згідно з якими:

п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.4 ПДР України «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям. повинен дати дорогу трамваю»;

виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не переконався в тому, що це буде безпечно і розпочав маневр повороту ліворуч, при цьому не надав дорогу та допустив зіткнення лівою боковою частиною автомобіля CHEVROLET AVEO», р.н. НОМЕР_2 . з передньою правою частиною автомобіля «OPEL ZAFIRA», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався позаду в попутному напрямку, внаслідок чого пасажиру автомобіля «OPEL ZAFIRA». р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому дистального метаепіфіза правої променевої кістки зі зміщенням та вивихом кисті, закритого перелому нижнього полюса лівого надколінника без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи, дії водія автомобіля CHEVROLET AVEO», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

29.08.2025 потерпіла ОСОБА_4 подала до канцелярії суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з останнім, та закриття провадження у справі, зазначивши, що досягли примирення з обвинуваченим, шкода повністю відшкодована, матеріальних чи моральних претензій до нього не має.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з останнім, та закриття провадження у справі, зазначивши, що досягли примирення з обвинуваченим, шкода повністю відшкодована, матеріальних чи моральних претензій до нього не має.

29.08.2025 захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подала до канцелярії суду клопотання про врахування ухвали Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2025 у справі № 953/7670/25 при вирішенні питання розподілу судових витрат в частині їх стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_4 , та закриття провадження у справі. Також вважав, що питання розподілу судових витрат в частині їх стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 вирішенні в межах ухвали Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2025 у справі № 953/7670/25.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. При цьому саме потерпіла особа в даному випадку пропонує конкретні форми та механізм такого відшкодування або усунення. Якщо ж потерпілий незадоволений відшкодуванням, то застосування ст. 46 КК України є неможливим.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК України передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування даного виду звільнення від кримінальної відповідальності це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий.

Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 примирився з потерпілою ОСОБА_4 та усунув заподіяну шкоду, остання матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, необережну форму вини, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, приймаючи до уваги думку потерпілої, якій завдана шкода повністю відшкодована, матеріальних та моральних претензій остання до обвинуваченого не має, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що ОСОБА_6 звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою, кримінальне провадження відносно обвинуваченого підлягає закриттю.

Судом враховано, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2025 у справі № 953/7670/25 вирішено питання щодо речових доказів, арешту майна, який накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.04.2025 та те, що розподіл процесуальних витрат на залучення експертів здійснено.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 316, 284, 285, 286, 288 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001104 від 01.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувався.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 01.09.2025.

Суддя ОСОБА_1