Справа №760/4880/23 1-кп/760/1560/25
УХВАЛА

Іменем України

11 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: суддя- ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікторівка, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора- ОСОБА_4

захисника- ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3

Встановив:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення його підзахисного від відповідальності на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обґрунтувуючи своє клопотання зазначив, що відповідно до ст. 12 КК України- ч. 2 ст. 260 КК України відноситься до тяжких злочинів. Відповідно до ст. 49 КК України - строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів - 10 років. Події відбулись у 2014 році. За цей час відносно ОСОБА_3 не було винесено обвинувальних вироків, які б набрали законної сили.

ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника та повідомив,що розуміє суть висунутого обвинувачення та підставу і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності і не заперечує проти вказаних процесуальних дій.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував, щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинувачененого, які вважають що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень ст.49 КК України, з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло 10 років, інших кримінальних правопорушень, які б переривали строки давності, відповідно до ч. 3 ст.49 КК ОСОБА_3 вчинено не було, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту, Внаслідок збройної агресії з боку російської федерації військовослужбовцями збройних сил рф у лютому 2014 року встановлено ефективний контроль, як над територією Автономної Республіки Крим, так і за діяльністю розташованих там органів влади. Тобто рф, відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

Крім того, згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 N? 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії с застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N? 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована рф територія України є невід?ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та місті Севастополі у 2014 році невстановленими особами створено та налагоджено діяльність не передбаченого законами України збройного формування під назвою « Самооборона Крыма », яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння, серед якого, вогнепальна зброя, вибухівка, військова техніка.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що збройне формування « ОСОБА_6 » є незаконним, оскільки не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено особливий порядок та умови створення і функціювання збройних формувань в Україні, ОСОБА_3 вступив до його складу.

Так, ОСОБА_3 , 23 лютого 2014 року, будучи місцевим мешканцем м.Сімферополь, зустрівся зі своїм товаришем та командиром полку"Самообороны Крыма" ОСОБА_7 , який запропонував ОСОБА_3 увійти до складу новоствореного незаконного збройного формування "Самооборона Крыма", на що останній надав свою згоду та був прийнятий до складу 5-ї роти, під командуванням ОСОБА_8 , після чого отримав внутрішній тимчасовий документ, який дозволяв вільно переміщатися між містами та блок-постами, які утворювалися на адміністративних межах міст.

Того ж дня, 23.02.2014 ОСОБА_3 за вказівкою командира полка " Самообороны Крыма " ОСОБА_7 , разом з іншими представниками " ОСОБА_9 " прибув до міського залізничного вокзалу м. Сімферополь з метою затримання "про-українсько" налаштованих громадян України, які повинні були прибути з материкової частини України.

В подальшому, 26.02.2014 за вказівкою свого безпосереднього керівника, командира 5-ї роти "Самообороны Крыма" ОСОБА_8 , ОСОБА_3 разом з іншими представниками вказаного незаконного збройного формування прибув до будівлі Верховної Ради АР Крим де проводився мітинг з кримськими татарами, яких він та інші бійців самооборони змушували мовчати, та у разі непокори виводили із застосуванням фізичної сили за межі проведення мітингу.

Паралельно з проведенням подібних завдань, ОСОБА_3 майже кожного дня, з початку окупації до вересня 2014 року, за вказівкою ОСОБА_8 залучався з іншими представниками самооборони до охорони громадського порядку біля будівлі прикордонної служби України по вул. Будьоного у м. Сімферополі, яка була незаконно захоплена представниками федеральної служби безпеки та військовими Російської Федерації. ОСОБА_3 з іншими невстановленими особами, кожного разу здійснювали контроль щодо входу до вказаної будівлі, забороняли та не допускали вхід у вказану будівлю цивільним особам, при цьому погрожували застосуванням фізичної сили і затриманням у разі непокори їх наказам.

Будучи представником "Самообороны Крыма», ОСОБА_3 у лютому 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, отримав чергову вказівку від свого керівника ОСОБА_8 про термінове прибуття до будівлі федеральної служби безпеки Російської Федерації, де

ОСОБА_3 разом з іншими невстановленими особами здійснювали контроль щодо входу до вказаної будівлі, забороняли та не допускали вхід у вказану будівлю цивільним особам, при цьому погрожували застосуванням фізичної сили і затриманням у разі непокори їх наказам.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , будучи членом незаконного збройного формування "Самооборона Крыма" почав співпрацювати з представниками новоутворених незаконних правоохоронних органів, виконуючи функції так званого "понятого" під час проведення незаконних обшуків та затримань мешканців АР Крим, за що згодом отримав посвідчення "Дружинника", посвідчення «Народного ополчения Республики Крым» та посвідчення «Сотрудника антикорупціонного бюро города Симферополя».

За свою участь в діяльності незаконного збройного формування "Самооборона Крыма" ОСОБА_3 отримав ряд посвідчень та нагород, зокрема: медаль "За защиту Крыма" НОМЕР_10 від 16.03.2014 за підписом "Председателя Совета министров Республики Крым ОСОБА_10 "; медаль "Учаснику Крымской весны 2014" НОМЕР_9 від 12.06.2018 за підписом "Председателя Крымской региональной общественной организации "Союз ветеранов Сводного полка Народного ополчения Республики Крым" ОСОБА_11 "; медаль "5 лет Крымской весне 2014" від 23.02.2019 за підписом "Председателя Крымской региональной общественной организации "Союз ветеранов Сводного полка Народного ополчения Республики Крым" ОСОБА_11 "; медаль "За заслуги перед Отечеством 2 степени" НОМЕР_11 від 11.04.2014 на підставі "Указа Президента Российской Федерации"; посвідчення "Союза ветеранов народного ополчения Республики Крым" НОМЕР_9 за підписом "Председателя Крымской региональной общественной организации "Союз ветеранов Сводного полка Народного ополчения Республики Крым" ОСОБА_11 ", а також добровільно отримав паспорт громадянина Російської Федерації N? НОМЕР_1 , виданий 30.04.2014 "Федеральной миграционной службой"

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч.2 ст. 185 КК України віднесені до тяжких злочинів.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності

Пунктом 3 ч.1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком сили минуло 10 (десять) років у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи № 192/3301/16-к, наголосив на тому що, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України) може бути подано і стороною захисту (наприклад, адвокатом обвинуваченого), а не лише підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що подія, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 , мала місце 23 лютого 2014 року і на момент розгляду судом кримінального провадження визначений ст. 49 КК України десятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження вбачається що, цивільний позов потерпілим не подавався.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину пройшло більше 10 років.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

Крім цього, у постанові Великої палати Верховного суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17) вказано, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а тому суд не вбачає підстав, які б унеможливлювали б закриття даного провадження.

Судом роз`яснено, ОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Окрім того, постановою ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23, визначено, що закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Беручи до уваги вищезазначене, суд керуючись ст.ст.128, 284,288,314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,

Ухвалив:

Звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Кримінальне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого за ч. 2 ст. 260 КК України - закрити.

Речові докази: оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон NOKIA 6233, IMEI: НОМЕР_2 , SIM: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_5 ) - передати в розпорядження власнику. (т. 1 а. с. 119-120)

Речові докази: паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_1 ; посвідчення № НОМЕР_6 «союз ветеранов сводного полка народного ополчения» на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; членський квиток «союз ветеранов сводного полка народного ополчения» на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення дружинника серії НОМЕР_7 від 31.12.2014 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення «народное ополчение Республики Крым» серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол № 11 від 06.06.2014 засідання штабу об`єднання); посвідчення «антикорупционное бюро Республики Крым» № НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; медаль «За заслуги перед отечеством ІІ степени» та посвідчення до неї № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 11.04.2014 за підписом Президента Російської Федерації; медаль «За защиту Крыма» та посвідчення до неї НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підписом «Председателя Совета министров Республики Крым ОСОБА_10 »; медаль «5 лет Крымской весне 2014» та посвідчення до неї на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підписом «Председателя КРОО «Союз ветеранов Сводного полка народного ополчения Республики Крым» ОСОБА_11 ; медаль «Учаснику Крымской весны» та посвідчення до неї на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підписом «Председателя КРОО «Союз ветеранов Сводного полка народного ополчения Республики Крым» ОСОБА_11 »; медаль «50 лет победы в Великой Отечественной Войне 1941-1945 гг.» та посвідчення до неї на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підписом Президента України (указ від 05.03.1995); медаль «Сводного полка народного ополчения Республики Крым (СПНО)» №031-Ветеран - залишити в мета ріалах провадження. (т. 1 а. с. 119-120)

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1