УХВАЛА

15 липня 2025 року

м. Київ

справа № 502/1073/23

провадження № 51-4447ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 05 серпня 2024 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК), даний перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас адвокат, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не бере до уваги, що згідно зі статтями 433, 438 КПК ці питання не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, у касаційній скарзі адвокат, оскаржуючи судові рішення, не конкретизує, яким чином допущені порушення могли вплинути на законність прийнятого рішення, оскільки згідно з ч. 1 ст. 412 КПК такими є лише порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, зазначаючи про допущені порушення судом апеляційної інстанції, не вказує, які його доводи не відображенні у рішенні, на які з них не надана відповідь, які обставини ним не були враховані та як вони впливають на законність прийнятого рішення.

Обґрунтовуючи істотні порушення у звязку з порушенням таємниці наради суддів посилається на постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 127/8831/14-к), яка є нерелевантною, оскільки вказане питання було предметом перевірки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (справа № 128/2455/15-к, провадження № 51-7241кмо18), яка вказала на те, що з урахуванням положень ст. 367 КПК, вчинення процесуальних дій та ухвалення суддями (суддею) під час перебування в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні судових рішень по інших справах, слід вважати порушенням таємниці наради суддів, яке на підставі ч. 1 ст. 412 КПК може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у разі коли воно за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто в тих випадках, коли вказане порушення обґрунтовано ставить під сумнів незалежність і неупередженість суддів (судді) при обговоренні та ухваленні відповідного судового рішення.

В касаційній скарзі адвокат, перераховуючи справи, які згідно з 02 по 05 серпня 2024 року були розглянуті суддею ОСОБА_7 , не наводить обставин, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і ставлять під сумнів незалежність й неупередженість судді при обговоренні та ухваленні вироку.

Приділяючи значну увагу законності затримання ОСОБА_4 не вказує, як допущені порушення вплинули на законність прийнятих рішень та допустимість доказів.

Захисник, перераховуючи джерела доказів, не аналізує кожен з них на предмет допустимості доказів, які вони містять.

Не конкретизує адвокат своїх посилань в касаційній скарзі стосовно засудженого ОСОБА_8 , зокрема щодо слідчого експерименту з ним та обмеженням судом права на спростування його показань, при цьому не посилається в чому виразились такі обмеження.

Також, скаржник не обґрунтував, чим підтверджується відсутність технічного запису з допитом свідка ОСОБА_9 у місцевому суді, як це вплинуло на законність і обґрунтованість судового рішення.

Крім цього, касаційна скарга містить протиріччя, так у мотивувальній частині адвокат зазначає про необхідність скасування вироку Кілійського районного суду Одеської області від 05 серпня 2024 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 10 квітня 2025, а у прохальній просить скасувати лише вирок місцевого суду.

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, захиснику потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на вирок Кілійського районного суду Одеської області від 05 серпня 2024 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишити без руху та надати скаржнику 10 днів для усунення виявлених недоліків - з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3