УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/9968/25

Провадження №1-кс/712/3639/25

23 липня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2024 року за № 0000111 від 17.12.2024р., про відсторонення від посади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 17.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , згідно наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 68 о/с від 01.03.2024, призначений на посаду старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та має спеціальне звання капітан поліції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015№580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями до правоохоронних органів належать органи Національної поліції України.

Отже, ОСОБА_5 , обіймаючи зазначену посаду, є працівником правоохоронного органу, постійно здійснює функції представника влади, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою правоохоронного органу.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 29 Конституції України визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 , як співробітник Національної поліції, повинен діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У своїй службовій діяльності ОСОБА_5 згідно із ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» повинен керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 зобов`язаний забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантовані Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяти їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» на ОСОБА_5 , як працівника поліції, покладено, серед іншого, обов`язки: п. 1 неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; п. 2 професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; п. 3 поважати і не порушувати права і свободи людини.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцію покладені, серед іншого, такі повноваження як вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, тощо.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими згідно із законом для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним і припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності в подальшому застосуванні такого заходу. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, крім тих, що визначені Законом України.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом. Кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

Відповідно до ст.ст. 3 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції. Кожен, кого заарештовано, має бути негайно поінформований зрозумілою для нього мовою про підстави його арешту і про будь-яке обвинувачення, висунуте проти нього

Згідно із посадовою інструкцією старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, погодженою заступником начальника СПДН ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 зобов`язаний дотримуватись положень Конституції України, Законів України, присяги поліцейського, вимог законодавства визначених Законом України «Про запобігання та протидію корупції», Законом України «Про протидію та запобігання домашньому насильству», а також правил етичної поведінки затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, інших нормативно-правових актів та актів внутрішнього розпорядку, ОСОБА_5 зобов`язаний поважати і не порушувати права і свободи громадян та несе персональну відповідальність за дотримання ним законності і дисципліни,

Отже, будучи наділеним обов`язками дотримуватися та виконувати положення вказаних вище нормативних документів, ОСОБА_5 , всупереч вищенаведеним вимогам Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» та інших нормативно-правових актів, маючи спеціальне звання капітана поліції, вчинив передбачене КК України суспільно небезпечне діяння за наступних обставин.

11.12.2024 близько 9 год. відповідно до Книги нарядів Черкаського РУП ГУНП (інв. №831), у складі наряду «ДРОН-100-Поліна» Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на добове чергування заступили старший інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_8 та старший інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_5 .

Після проходження інструктажу, капітан поліції ОСОБА_8 та капітан поліції ОСОБА_5 отримали табельну вогнепальну зброю, засоби індивідуального захисту (бронежилет та захисний шолом) та спеціальні засоби (газовий балончик споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, кайданки), про що свідчать відповідні записи в Журналі реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки про поводженні зі зброєю, Книзі нарядів та Книзі видачі й приймання озброєння й спеціальних засобів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

12.12.2024 о 00:41 год. на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 сусіди гучно б`ються, кричать неадекватно себе поводять, кидають речі по квартирі.

Для реагування на вказане повідомлення направлено наряд «ДРОН-100-Поліна» у складі капітана поліції ОСОБА_5 та капітана поліції ОСОБА_8 .

Прибувши на місце виклику, вказані працівники поліції, зустріли ОСОБА_10 , після чого капітан поліції ОСОБА_5 діючи умисно, з мотивів ствердження власної влади над ним, з метою обмежити у правах та підкорити собі волю ОСОБА_10 , помилково розуміючи інтереси служби, усвідомлюючи наслідки застосування фізичного примусу та спеціального засобу кайданків, прагнучі їх настання, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, не маючи жодних підстав для застосування обмежень, фізичного впливу та спеціальних засобів, не попереджаючи ОСОБА_10 про намір їх застосувати та не подаючи йому законних вимог для можливого їх виконання, перебуваючи на площадці розташованій між другим та третім поверхами у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , 12.12.2024 близько 00:58 год., протиправно застосував до ОСОБА_10 фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), а саме: наніс удар кулаком правої руки в область грудної клітки, після чого, розгорнувши ОСОБА_10 обличчям до стіни, завів йому руки за спину та, утримуючи в такому положенні, одягнув на кисті рук ОСОБА_10 спеціальний засіб кайданки, фактично затримавши його.

В подальшому ОСОБА_10 , перебуваючого у кайданках, завели до квартири в якій він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому капітан поліції ОСОБА_5 12.12.2024 близько 01:04 год. завів ОСОБА_10 на кухню вказаної квартири, та штовхнув на диван, який знаходився позаду ОСОБА_10 , в наслідок чого ОСОБА_10 впав на свої руки, які перебували у кайданках в положенні за спиною, після спроби ОСОБА_10 піднятися, ОСОБА_5 повторно штовхнув ОСОБА_10 на вказаний диван, в наслідок чого ОСОБА_10 впав на свої руки, які перебували у кайданках в положенні за спиною. Після чого ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 , що його буде затримано.

В подальшому, всупереч встановленому порядку адміністративного затримання, передбаченому ст.ст. 260 - 262 КУпАП України, ОСОБА_5 не склав протоколу затримання та не проінформував про випадок затримання центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином своїми діями, ОСОБА_5 порушив встановлений порядок адміністративного затримання особи під час здійснення активних дій по фізичному затриманню ОСОБА_10 із застосуванням спецзасобів, чим вчинив дії, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку.

В подальшому, відносно ОСОБА_10 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ №024233 та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №489849 терміном на 3 дні, після чого ОСОБА_10 був доставлений до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» для проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Після чого ОСОБА_5 розуміючи відсутність підстав для утримання ОСОБА_10 звільнив останнього.

За викладених обставин внаслідок вказаних умисних і протиправних дій старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітана ОСОБА_5 які явно виходять за межі наданих йому повноважень, як службовій особі Національної поліції України у вигляді неправомірного застосування 12.12.2024 у період близько з 00:58 год. по 01:16 год. до ОСОБА_10 фізичної сили та спеціальних засобів кайданок, внаслідок чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді вивиху грудинного кінця правої ключиці, перелому другої п`ясткової кістки правої китиці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та садна правого променево-зап`ясного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, порушення встановленого порядку адміністративного затримання особи під час здійснення активних дій по фізичному затриманню ОСОБА_10 із застосуванням спецзасобів, грубо порушено вимоги основоположних норм Конституції України та законів України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню.

22.07.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.01.2025;

?Матеріалами службового розслідування за фактом спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень;

?Протоколом огляду відеозапису від 13.03.2025;

?Висновком судово-медичної експертизи №02-01/232;

?та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

При цьому ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 3 ст. 369-2 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляд відсторонення від посади обумовлюється наявністю ризиків щодо вчинення ним протиправним діям щодо перешкоджанню провадженню.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що підозрюваний має сталі зв`язки у правоохоронних органах, також має досвід роботи у слідчих органах, отже має можливості вчинити дії по перешкоджанню розслідування шляхом впливу на свідків, потерпілого.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання за необгрунтованістю.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади (п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положення глави 10 КПК України (заходи забезпечення кримінального провадження і підстави для їх застосування - ст. ст. 131, 132 КПК України) по відношенню до положень глави 14 КПК України (відсторонення від посади - ст.ст. 154-158 КПК України) виступають як загальні по відношенню до спеціальних, тому дотримання вимог ст. 132 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади є обов`язковим.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

За змістом ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Положенням ч. 2 ст. 157 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Приймаючи рішення про відсторонення особи від посади, слідчий суддя має виходити з вимог ст. 157 КПК України, а саме: доведеність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, доведені ці обставини мають бути ініціатором клопотання, тобто органом досудового розслідування.

Встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 17.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 на даний час обіймає посаду старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

На даній стадії провадження органом досудового розслідування доведено переконливість того, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обґрунтованою, що підтверджується доданими до клопотання протоколами слідчих дій - протокол допиту потерпілого, протокол огляду відеозапису з боді-камер працівників поліції.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Суд вважає обґрунтованими доводи щодо існування ризиків перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, потерпілого приховування доказів.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, що саме по собі може бути підставою та мотивом перешкоджанню кримінальному провадженню з метою знищувати або спотворювати речові докази у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків, потерпілого з намірами ввести слідство в оману для ухилення від відповідальності.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи дотримання права кожної фізичної особи на конституційне право особи на працю та отримання доходів, слідчий суддя зважає на те, що застосування відсторонення від посади у даному кримінальному провадженні становить втручання у право на працю, однак таке втручання на даним час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення у сфері службової діяльності в період воєнного стану.

Строк відсторонення від посади слід визначити у межах досудового розслідування, враховуючи, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Керуючись ст. ст. 132, 176 178, 183-184, 194, 196-199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Відсторонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чичиркозівка, Звенигородського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 від посади старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області строком на 2 (два) місяці.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 25 липня 2025 року