КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2987/25
Провадження № 1-кп/552/597/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000071 від 18.03.2025, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, Полтавської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

22.08.2024 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 14.04.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000071 від 18.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01.05.2025 призначений відкритий судовий розгляд обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

Судом визнано доведеним обвинувачення про те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальний проступок.

Так, вироком Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2024 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду на якого згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2024 року покладено наступні обов`язки: 1 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

11.10.2024 та 21.10.2024 засудженому ОСОБА_5 за місцем проживання були направлені виклики для явки до уповноваженого органу з питань пробації на 18.10.2024 та 28.10.2024, однак останній за викликами не з`явився, при цьому 28.10.2024 здійснив телефонний дзвінок до уповноваженого органу з питань пробації і повідомив, що на даний час перебуває за межами Полтави, та зобов`язався з`явитися 11.11.2024.

11.11.2024 засуджений ОСОБА_5 з`явився до Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, де йому були роз`яснено права й обов`язки засудженої особи при цьому останнього було ознайомлено з порядком здійснення нагляду за особами засудженими до пробаційного нагляду та обов`язками покладеними судом, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від пробаційного нагляду щодо порушення вимог передбачених статтею 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України.

11.11.2024 винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію 1 та 3 вівторок щомісяця, з якою засуджений ОСОБА_5 , ознайомлений був під підпис.

19.11.2024 засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Київського РВ, при цьому про причини своєї неявки не повідомив.

20.11.2024 за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 , уповноваженим органу з питань пробації було направлено виклик на 27.11.2024 згідно якого засуджений ОСОБА_5 не з`явився до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області при цьому жодних оправдовуючих документів стосовно своєї не явки не надав.

28.11.2024 уповноваженим органу з питань пробації повторно було направлено виклик за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області на 04.12.2024.

03.12.2024 засуджений ОСОБА_5 з`явився до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області де його було опитано з приводу неявки на реєстрацію, при опитуванні, поважних причин встановлено не було.

03.12.2024 засудженому ОСОБА_5 , винесено застереження у вигляді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

17.12.2024 року засуджений ОСОБА_5 , повторно не з`явився на реєстрацію до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про причини своєї неявки нікого не повідомив.

19.12.2024 за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 повторно уповноваженим органу з питань пробації було направлено виклик на 26.12.2024.

26.12.2024 за викликом засуджений ОСОБА_5 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області не з`явився, оправдовуючих документів з приводу своєї неявки засуджений ОСОБА_5 , уповноваженому органу з питань пробації не надав.

27.12.2024 повторно уповноваженим органу з питань пробації було направлено виклик за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 на 03.01.2025.

За викликом 03.01.2025 року засуджений ОСОБА_5 , до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області не з`явився, про причини своєї неявки нікому не повідомив.

06.01.2025 уповноваженим органу з питань пробації особисто здійснено вихід за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході перевірки двері квартири відчинила бабуся засудженого ОСОБА_6 , 1959 р.н., яка від письмових пояснень відмовилась, але в усній формі повідомила, що її онук ОСОБА_5 дійсно проживає разом з нею та її донькою, за вказаною адресою, але на даний час його немає вдома, місце його знаходження їй не відоме. Також повідомила, що ОСОБА_5 стверджує, що з`являється на реєстрацію до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області вчасно.

08.01.2025 Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області розпочато першочергові розшукові заходи, а саме: направлено запити до Полтавської обласної клінічної лікарні, Полтавської центральної районної клінічної лікарні, Київського районного у м. Полтаві відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Відділу поліції № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, Полтавського протитуберкульозного диспансеру, Полтавського шкірно-венерологічного диспансеру, Полтавської 1-ї міської клінічної лікарні, Полтавської 2-ї міської клінічної лікарні, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Державної установи «Полтавська установа виконання покарання (№23)», Державної прикордонної служби України, запит про судимість до УІЗ ГУ НП в Полтавській області щодо з`ясування місця знаходження засудженого ОСОБА_5 . Вжитими заходами місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 станом на 20.02.2025 не встановлено.

Разом з тим, ОСОБА_5 , 19.09.2024 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та 26.03.2025 за ст. 173 КУпАП.

Враховуючи викладене, уповноваженим органу з питань пробації, були надіслані матеріали стосовно засудженого ОСОБА_5 , на підставі ч. 10 ст. 49-1, ч. 2 ст. 49-3 КВК України, до ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду відповідно до ч. 3 ст. 389 Кримінального кодексу України.

В подальшому ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно, переслідуючи мету ухилитися від відбування покарання, станом на 10.04.2025 до відбування покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду так і не приступив, встановлені судом обов`язки не виконував та не з`являвся до місця відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду, а саме до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області та про причини своїх неявок не повідомляв. У зв`язку з чим покарання невідбуто в повному обсязі, а саме з призначеного покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду не відбув жодного дня.

Отже, ОСОБА_5 своїми діями умисно порушив порядок та умови відбування покарання, що виразилося у невиконанні призначеного вироком суду покарання, без поважних причин, умисно ухилившись від відбування пробаційного нагляду.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 3 статті 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Прокурор та обвинувачений, його захисник, просили проводити розгляд справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_5 визнав себе винним. Суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, а тому суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду обставини вчинення ним інкримінованого злочину. Також вказав, що йому відомо, яке покарання призначене вироком Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2024 у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, йому роз`яснені обов`язки, зокрема з`являтись на реєстрацію до органу пробації, однак ОСОБА_7 не ходив на реєстрацію, бо вважав, що це не потрібно. Після першої та другої неявки, працівник пробації приїжджав за місцем проживання обвинуваченого та роз`яснив про наслідки порушення відбуття покарання та про кримінальну відповідальність. Натомість, ОСОБА_5 вважав, що його таким чином залякують і продовжив ухилятись від явки на реєстрацію. Можливість з`являтись у ОСОБА_5 на реєстрацію була, однак він гуляв та проводив вільний час у м. Полтава.

У судовому засідання ОСОБА_5 щиро розкаявся, повідомив, що бажає виправитись та буде виконувати передбачені законом обов`язки.

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, а також підлягають вирішенню судом під час ухвалення вироку, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просив призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 3 статті 389 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі на строк 1 місяць та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 міс.

Захисник обвинуваченого просив призначити покарання із застосуванням приписів ст. 75 КК України.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, розкаявся, просив призначити покарання із застосуванням приписів ст. 75 КК України.

Мотиви призначення покарання та відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 5 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за частиною 3 статті 349 КК України є кримінальним проступком, який вчинений обвинуваченим після засудження 22.08.2024 Київським районним судом м. Полтави до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Означене свідчить про свідоме нехтування ОСОБА_5 усталеними у суспільстві нормами моралі, домінування власного виключного бажання жити за власними правилами, заперечення обов`язку щодо необхідності виконання рішення суду, яке набрало законної сили, як правового інструменту досягнення мети покарання та виправлення засудженого.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Факт щирого каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Відповідно до інформації КП «2-А Міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» ОСОБА_5 у період з 22.08.2024 по теперішній час за медичною допомогою не звертався, згідно інформації ВП «Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 1» ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався, згідно інформації КП «Полтавській обласний центр терапії залежностей ПОР» ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався, на лікуванні не знаходився.

Відповідно до вироку Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2024 у справі №552/5492/24 ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначене покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Не зважаючи на призначення покарання не пов`язаного із обмеженням волі, обвинувачений для себе належних висновків не зробив, свідомо ухилився від виконання покладеного на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не вжив необхідних заходів до працевлаштування чи навчання, Отже, покарання не досягло своє мети виправлення засудженого.

Відповідно до досудової доповіді Київського районного відділу філії ДУ «Цент пробації» в Полтавській області щодо ОСОБА_5 , - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, зважаючи на виявлені фактори виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (в т.ч. для окремих осіб). Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобіганню вчинення повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

У своїй сукупності, такі обставини свідчать про відсутність стійкого бажання у обвинуваченого до виправлення, ведення законослухняного способу життя та суспільно корисної праці. Його виправлення й перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства та до нього неможливе застосування положень ст. 69 КК України, оскільки наявна лише одна підстава, що пом`якшує покарання. Окрім того, суд не вбачає підставі звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, позаяк таке звільнення пов`язане із покладенням обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, від виконання якого обвинувачений ухилився.

Суд враховує позицію прокурора, який вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Отже, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у межах передбачених санкцією ч. 3 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, із застосуванням приписів пп. 5 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2024 у виді обмеження волі строком 1 (один) місяць, виходячи з такого співвідношення - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 71, пп. 5 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Враховуючи обставини справи, суд, до набрання вироком законної сили, приймає рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 389 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, пп. 5 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2024 у справі № 552/5482/24 у виді 1 місяця обмеження волі, та остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та покласти на обвинуваченого виконання наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 21:00 год до 08:00 год;

-прибувати за кожною окремою вимогою до суду у встановлений у вимозі час;

-не відлучатися з місця проживання у місті Полтава, Полтавської області, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання або місця роботи.

Зобов`язати працівників відділу поліції на території обслуговування якого мешкає обвинувачений, негайно поставити останнього на облік, про що повідомити Київський районний суд м. Полтави

Працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебуває під нічним домашнім арештом, та, за необхідності, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дати набрання вироком законної сили. Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1