Справа № 357/9460/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 25.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров, Донецької області, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 357 КК України, шляхом вивчення обвинуваченого акту та доданих до нього матеріалів,

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 25.05.2025 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, те, що 24 травня 2025 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на вул. Васильківська в м. Біла Церква Київської області, керуючись раптово виниклим умислом на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно і протиправно, без згоди потерпілого ОСОБА_3 , всупереч положенням ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, де шляхом відкриття хвіртки, незаконно та безпідставно проник до території домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який згідно договору дарування частки житлового будинку ВЕК № 613570 від 31.03.2007 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , та продовжуючи свій протиправний умисел, перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, проник до автомобіля марки «Mercedes» моделі «Vito» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні у ОСОБА_3 , тим самим порушив недоторканість іншого володіння особи, гарантоване ст. 30 Конституції України, ст. 12 «Загальної декларації прав людини» та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод».

Після цього ОСОБА_2 залишив місце кримінального правопорушення (проступку), де перебував близько 2 хвилин та направився у невідомому напрямку.

Також встановлено, що 24 травня 2025 року близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи на території домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння офіційним документом, який він помітив у відкритому гаманці, що знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes» моделі «Vito» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , а саме, паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний паспорт є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, незаконно заволодів вказаним офіційним документом паспортом громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 , який в подальшому залишив зберігати при собі, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, та кримінальний проступок за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був забезпечений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретним складом кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 357 КК України у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом, та за ч. 1 ст. 162 КК України у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, наведені у вступній частині вироку, а саме ОСОБА_2 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, одружений, з професійно-технічною освітою, не працюючий, не має на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, має місце реєстрації, яке не співпадає з його фактичним місцем проживання, також суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, які є кримінальними проступками, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_2 є міра покарання встановлена у межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу, із визначенням остаточного покарання у порядку ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства та попередження нових злочинів (кримінальних проступків).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 357 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 у порядку статей 122, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу сімсот гривень;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 за даним вироком призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу сімсот гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме гаманець коричневого кольору на якому мається маркування, маються пошкодження, посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка вигідних покупок та картка АТБ, що згідно розписки передані на зберігання ОСОБА_3 , залишити у останього, як у власника майна.

Речові докази по справі, а саме сліди папілярних узорів та попереднє упакування (паперовий конверт), упаковані до спеціального пакету № 0009688 та Дактилокарти та попереднє упакування (паперовий конверт) упаковані до спеціального пакету № 0009687, що згідно квитанції №775 від 25.05.2025 передані на зберігання до камери схову Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області, після набранна вироку законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 8914,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_4