Справа № 752/4668/25
Провадження № 1-кс/752/3352/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000631 від 20.02.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка Луцького р-ну Волинської обл., громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000631 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000631 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2025 приблизно 10:00 год., ОСОБА_5 перебував в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , де вони вживали алкогольні напої. В один момент, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на фоні особистих неприязних відносин. Під час конфлікту, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення кухні та зупинилися в коридорі. В цей момент, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу нього, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечність, яка виразиться після їх реалізації, розпочав наносити численні удари кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_8 . З метою свого захисту ОСОБА_8 вийшов з приміщення квартири на загальний коридор під`їзду. В свою чергу, ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до нього та продовжив наносити численні удари кулаками обох рук по його обличчю. Під час нанесення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_8 , останній вдарився задньою частиною голови об стіну та присів до низу. Однак, ОСОБА_5 , не припиняючи своїх злочинних дій, спрямованих на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс ще декілька ударів коліном лівої ноги о область правої сторони тулуба останнього, внаслідок чого він впав на підлогу під`їзду та втратив свідомість.

Після цього, ОСОБА_5 повернувся назад до квартири, а ОСОБА_8 не приходячи до свідомості помер на місці вчинення злочину.

Діями ОСОБА_5 , ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітини, закритої травми живота, внаслідок чого настала його смерть.

20.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

21.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами оглядів місць подій, повідомленням КМКБ СМЕ, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 та іншими доказами в своїй сукупності.

21.02.2025 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2025.

Постановою в.о керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 21.05.2025.

Слідчий зазначає, що закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо в зв`язку із необхідністю проведення та/або завершення у кримінальному провадженні слідчих (розшукових), процесуальних дій, зокрема необхідно: отримати висновки судово-медичних експертиз вилучених слідів та речей під час оглядів місць події, затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, освідування підозрюваного ОСОБА_5 , а також висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 щодо встановлення причини смерті останнього; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказані слідчі та процесуальні дії є необхідними для повного всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження. За результатами їх проведення будуть отримані відомості, які можуть бути використані в суді як доказ.

Провести вказані слідчі (розшукові) дії у вказаний строк неможливо через кількість та складність вказаних слідчих (розшукових) дій.

Також слідчий зазначає, що на даний час ризики передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, що були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишились та не зменшились, у зв`язку з чим забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є неможливим без продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, на переконання слідчого, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 21.05.2025.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного, в режимі відеоконференції, заперечив проти клопотання пославшись на те, що стороною обвинувачення не доведено актуальність ризиків про існування яких стверджує слідчий у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, підтверджено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000631 від 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

21.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

21.02.2025 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2025.

У частині 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Відповідно до частини 3 цієї статті, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, в цьому випадку сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого доОСОБА_5 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вирішуючи питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя дослідив такі докази в копіях, а саме: протоколи оглядів місць подій, протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , інші матеріали, долучені до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження, разом із поясненнями прокурора у судовому засіданні, у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначене вище кримінальне правопорушення, і на їх основі можна дійти висновку, що на цьому етапі кримінального провадження є виправданим подальше розслідування.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо продовження запобіжного заходу та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Прокурором обґрунтовано, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду не зменшився та продовжує бути актуальним, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюєтьсяОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи обізнаністьОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час продовжує існувати загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання ними органу досудового розслідування достовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що постановою в.о керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 21.05.2025.

Згідно змісту клопотання, закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо в зв`язку із необхідністю проведення та/або завершення у кримінальному провадженні слідчих (розшукових), процесуальних дій, зокрема необхідно: отримати висновки судово-медичних експертиз вилучених слідів та речей під час оглядів місць події, затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, освідування підозрюваного ОСОБА_5 , а також висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 щодо встановлення причини смерті останнього; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виходячи з того, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000631 від 20.02.2025 продовжено до трьох місяців, є підстави для вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого відносно підозрюваного.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному злочину та продовження існування доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, продовження застосування запобіжного заходу є необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваногоОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Враховуючи те, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України, беручи до уваги наведені вище характеристики кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюєтьсяОСОБА_5 та вагомість встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого щодо наявності підстав, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що зможе запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Визначаючи строк на який необхідно продовжити тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців; строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України). Таким чином, строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, на 37 днів, тобто по 21.01.2025 включно.

Керуючись статтями 115, 132, 176, 177, 178, 183, 193-197, 199, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 37 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме по 21.05.2025 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1