Справа № 159/4179/24
Провадження № 1-кс/159/1479/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000819 від 25 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням в якому просить скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2024 в частині заборони відчужувати та розпоряджатись транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg» номерний знак НОМЕР_1 , що їй належить.

В обґрунтування клопотання заявниця зазначила, що з моменту накладення арешту на майно пройшов значний проміжок часу, 7 місяців, що є достатнім для проведення органами досудового розслідування необхідних слідчих дій, проте жодних слідчих дій з арештованим майном за весь час не проводилося. Заявниця не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні. На думку заявниці, станом на зараз відпала потреба в застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а тому просить суд арешт скасувати.

Власниця майна в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

В судовому зсіданні представник власниці майна, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні слідчий заперечував проти скасування арешту майна, оскільки, на його думку, транспортний засіб необхідно зберегти як речовий доказ.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, речовим доказом у справі, зокрема. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

ОСОБА_5 є власницею арештованого майна, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000819 від 25.06.2 від 25.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України накладено арешт на майно із забороною розпорядження і відчуження на транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Підставою накладення арешту на майно стало те, що на момент розгляду клопотання про арешт майна, слідчим було надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення та достатність підстав вважати, що транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , має значення для забезпечення кримінального провадження як речовий доказ.

Як встановлено в судовому засіданні, на даний час, транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , не визнано речовим доказом, а ОСОБА_5 , як власниця майна, не має процесуального статусу в даному кримінальному провадженні.

Крім того, на думку слідчого судді, станом на даний час транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 вже має бути оглянуто, проведено ряд слідчих та процесуальних дій з використанням вищевказаного майна та виконано вимоги ч. 1, ч. 2 ст. 100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwars v.Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Отже, враховуючи вище викладене, керуючись змістом арешту майна та його метою, що визначені статтею 170 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним накладений арешт скасувати.

Керуючись статтями 170-175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2024 на транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg» номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 21.07.2025 о 16 год 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1