30.04.2025 Справа № 756/7779/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7779/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

проводячи судове засідання у кримінальному провадженні №0000265 від 29.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ісфара Республіки Таджикистан, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, одруженого, раніше несудимого,

та

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Ічкерія, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше несудимого,

кожного окремо за ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладачі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) кожного окремо за ч. 4 ст. 189 КК України.

30.04.2025 захисник ОСОБА_9 заявив відвід прокурора ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні №0000265, який мотивований відсутністю підстав для заміни попереднього прокурора внаслідок не зазначення у постанові причин заміни одного прокурора на іншого, що, на думку захисника, є підставою для відводу прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлений відвід прокурора.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення заяви про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_10 при вирішенні питання про відвід прокурора поклались на розсуд суду.

Заслухавши заяву про відвід прокурора, пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 цього Кодексу якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) на прокуратуру покладаються функції підтримання державного обвинувачення в суді.

Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 16 Закону №1697-VII). Відповідно до ст. 22 Закону №1697-VII прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суд бере до уваги, що для відводу прокурора заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Вирішуючи питання про відвід прокурора, суд враховує положення КПК України та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

У справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Білуха проти України» від 09.11.2006 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зазначені заявником підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України в частині надання на обґрунтування своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме (здійснюватимуть) повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язковість винесення керівником відповідного органу прокуратури постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, її відповідність вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, щодо підписання службовою особою, яка її прийняла, та долучення постанови до матеріалів кримінального провадження для підтвердження факту наявності повноважень.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 у справі №754/7061/15 (провадження № 51-4584кмо18).

Перед початком судового засідання прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на підтвердження повноважень надано постанову про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 30.04.2025 за підписом першого заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_15 . Відповідно до вказаного процесуального рішення групу прокурорів, які здійснюють повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, змінено, до її складу включено прокурора ОСОБА_6 , котрого також визначено старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу прокурору, суд вважає, що заява захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про відвід прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні №0000265 від 29.08.2023 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 77, 80, 81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про відвід прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні №0000265 від 29.08.2023 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1