Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/8725/25
Провадження №1-кс/523/2680/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000010 від 07 січня 2025 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, утримуючого три неповнолітні дитини, з базовою середньою освітою, не судимого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживавшого за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0358),

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

13 травня 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області за процесуального керівництва групи прокурорів Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 07 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом другої половини 2024 року - січня 2025 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_5 , знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0358), діючи умисно, маючи умисел на незаконне виготовлення і зберігання психотропних речовин з метою збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених законом правил обороту психотропних речовин, використовуючи невстановлені прекурсори та інші хімічні сполуки невстановленого складу, шляхом органічного синтезу прекурсорів незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину - 4-ММС (4-метилметкатинон), масою брутто 1770 г, у вигляді кристалічної речовини біло-жовтого кольору, яку в подальшому, до 23 січня 2025 року, незаконно зберігав в полімерному пакуванні в морозильній камері холодильника за вищезазначеним місцем свого проживання, з метою збуту.

23 січня 2025 року в ході обшуку цього місця проживання ОСОБА_5 зазначена особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС (4-метилметкатинон), масою брутто 1770 г, у вигляді кристалічної речовини біло-жовтого кольору, в полімерному пакуванні, була виявлена і вилучена. Експрес-тестом вилученої речовини експрес-аналізатором "Identa", серійний номер LOT: 9024723AT, з`ясовано, що у складі вилученої речовини міститься особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС (4-метилметкатинон).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами), 4-ММС (4-метилметкатинон) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

24 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.307 КК України

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року підозрюваному було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 травня 2025 року, з альтернативою внесення застави в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1816800 грн.

Строк досудового розслідування продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 15 травня 2025 року до шести місяців, тобто до 18 липня 2025 року.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків переховування підозрюваного, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на свідків, експертів, перешкоджання провадженню іншим чином, знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вірогідність настання чого із спливом часу не зменшилась.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на представника потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Обґрунтованість підозри у вміненому діянні доводиться наступними доказами:

- повідомленнями ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області: №65/5/Д/35 від 06 січня 2025 року (рапорт уповноваженої особи №65/5/Д/34 від 06 січня 2025 року), №65/5/Д/306 від 23 січня 2025 року (рапорт уповноваженої особи №65/5/Д/305 від 23 січня 2025 року) щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення;

- відповіддю ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області №65/5/Д/80 від 07 січня 2025 року щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку від 23 січня 2025 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0358), в ході якого вилучено особливо небезпечну психотропну речовину - 4-ММС (4-метилметкатинон), масою брутто 1770 г, у вигляді кристалічної речовини біло-жовтого кольору, рідину (ймовірно прекурсори) у пластикових пляшках, обладнання для виготовлення психотропних речовин - скляні колби, пластикові піддони, каністри;

- показаннями свідка ОСОБА_7 - щодо обставин протиправної діяльності ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

На думку слідчого судді, зібраних слідчим доказів цілком достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду необхідно чітко зазначати у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику в обґрунтування необхідності подальшого тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України»).

Оцінюючи висловлені сторонами доводи, а також надані докази слідчий суддя вважає, що в даний час більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з раніше визначеним розміром застави, як альтернативи такому заходу, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості повідомленого йому злочину та покарання, яке може загрожувати в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, що цілком відповідає практиці ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує продовження існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що є військовослужбовцем, який самовільно залишив місце несення служби. Окрім того, він не має легальних джерел для власного матеріального забезпечення , інкримінований йому злочин характеризується корисливою спрямованістю, а відтак продовжує існувати ризик можливого продовження злочинної діяльності.

Досудове розслідування в провадженні триває, для його належного завершення необхідно, втому числі отримати висновки експертиз, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на експертів та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згубно впливає на моральні принципи в суспільстві, сприяє поширенню наркотичної залежності громадян.

Зважаючи на вищевикладене, потребу в завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, обставини вміненого діяння та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із раніше визначеним розміром застави, як альтернативи ув`язненню, є необхідними та достатніми для забезпечення подальшого дотримання підозрюваним раніше покладених на нього обов`язків, тобто клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,194,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживавшого за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0358), з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - на строк до 14 липня 2025 року включно.

Залишити без змін визначений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2025 року розмір застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1816800 грн.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу, після чого підозрюваний (обвинувачений) звільняється з-під варти.

В разі внесення застави ОСОБА_5 звільнити з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування із допитаними в провадженні свідками та експертами; здати на зберігання до Головного управлянні Державної міграційної служби України в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 15 липня 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення, а ув`язненим ОСОБА_5 в цей же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1