Справа № 551/310/25
ВИРОК

Іменем України

25 квітня 2025 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000321 від 26 березня 2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за наймом, неодруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, військовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків - відсутній, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в:

25 березня 2025 року, о 19 год. 58 хв. поліцейськими СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та сержантом поліції ОСОБА_6 , які знаходилися в режимі патрулювання, по вул. Кирила Осьмака, поблизу домоволодіння № 142 у сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області було виявлено автомобіль марки « ВАЗ 2107 », державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який у супереч вимогам п. 2.3 в Правил дорожнього руху України не був пристебнутий паском безпеки.

Після зупинки транспортного засобу, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 , відрекомендувавши себе водію ОСОБА_4 , повідомили останньому причину зупинку транспортного засобу та висловили вимогу пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на що ОСОБА_4 повідомив останнім про відсутність у нього зазначених документів.

Разом з тим, під час спілкування, поліцейськими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було виявлено у ОСОБА_4 ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткої мови та хиткої ходи, у зв`язку з чим останній був попереджений про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, та запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що той відмовився.

У подальшому працівники поліції повідомили ОСОБА_4 , що він вчинив адміністративне правопорушення, за що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Реалізуючи злочинний умисел на пропозицію неправомірної вигоди службовій особі у виді надання грошових коштів працівникам з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_4 близько 20 год. 17 хв., діючи умисно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, тобто працівнику поліції, висловив поліцейським пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у загальному розмірі 6 000 грн. 00 коп. за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.ст. 121, 130 КУпАП, з використанням наданого поліцейському службового становища, на що останні відповіли категоричною відмовою та попередили ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність.

Інспектор з РПП СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що дії ОСОБА_4 очевидно свідчать про висловлення пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, тобто наміру та готовність надати таку неправомірну вигоду, як службовій особі, керуючись у своїх діях Законами України « Про Національну поліцію » та « Про запобігання корупції », усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, зателефонував на лінію « 102 » для фіксації події та обставин вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Будучи допитаним у судовому засіданні, ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю, беззаперечно підтвердивши обставини, що викладені в обвинувальному акті. При цьому, не заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні, інкримінованого йому, кримінального правопорушення визнав повністю та заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі у нього не має, суд після роз`яснень йому положень і наслідків ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких він буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, докази стосовно яких не досліджувалися, визнав за можливе обмежити судове слідство по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу останнього.

За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, як здійснення пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь - якої дії з використанням наданої їй влади.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд врахує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з конкретних обставин справи, зокрема обсягу пред`явленого звинувачення, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України та призначення йому більш м`якого виду покарання, ніж визначеного санкцією ч. 1 ст. 369 КК України.

З урахуванням ряду обставин, які його пом`якшують, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий ( а.с. 24 ), має молодий вік, позитивно характеризується за місцем фактичного проживання ( а.с. 25 ), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 26 ), наявність на утриманні малолітніх дітей ( а.с. 25 ), його відношення до вчиненого приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді мінімального розміру штрафу, визначеного санкцією ч. 1 ст. 369 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення, а також буде найбільш необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України ( а.с. 19 ).

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 ( однієї тисячі ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 ( сімнадцять тисяч ) грн. 00 коп.

Речові докази у вигляді трьох DVD R дисків, на яких зафіксовані події, що мали місце 25 березня 2025 року, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження № 0000321 від 26 березня 2025 року, - зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: