Справа №-613/195/25 Провадження №-1-кп/613/110/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0000058 від 30 січня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 на початку грудня 2023 року приблизно о 19.00 год., в період дії воєнного стану який було введено 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, який затверджено Законом України № 3429-ІХ від 08 листопада 2023 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 16 листопада 2023 року, строком на 90 діб (тобто до 14 лютого 2024 року), розуміючи, що діє в умовах такого стану, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через пошкоджений шиферний паркан, незаконно проник на територію подвір`я приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, шляхом прикладання сили, відчинив металопластикове вікно та проник до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки, шляхом демонтажу, скоїв крадіжку радіатора опалення марки «UTERM», розміром 500*1200 мм., вартістю 1 227,33 грн., радіатора опалення марки «UTERM», розміром 500*900 мм., вартістю 1 076,80 грн., двох радіаторів опалення марки «UTERM», розміром 500*800 мм., на суму 1 446,94 грн., які належать ОСОБА_5 , після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 3 751,07 грн.

Крім того, ОСОБА_4 на початку грудня 2023 року приблизно о 20.00 год. в період дії воєнного стану, розуміючи, що діє в умовах такого стану, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через пошкоджений шиферний паркан, незаконно проник на територію подвір`я приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, проник до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки шляхом демонтажу, скоїв крадіжку двох радіаторів опалення марки «UTERM», розміром 500*800 мм., на суму 3 534,14 грн. та трьох радіаторів опалення марки «UTERM», розміром 500*1000 мм. на суму 2 670,40 грн., які належать ОСОБА_5 , після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній майнову шкоду на суму 6 204, 54 грн.

Крім того, ОСОБА_4 08 грудня 2023 року приблизно о 19.00 год., в період дії воєнного стану, розуміючи, що діє в умовах такого стану, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через пошкоджений паркан, незаконно проник на територію подвір`я, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, проник до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки скоїв крадіжку твердопаливного котла марки «KRONAS» ЕКО, вартістю 8 040 грн., який належать ОСОБА_5 , після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останній майнову шкоду на суму 8 040 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах . Пояснив, що дійсно на початку грудня 2023 року тричі проникав до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав радіатори опалення та твердопаливний котел. У скоєному щиро розкаявся, шкодує, що вчинив крадіжку.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_4 , в межах пред`явленого обвинувачення, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених та тяжкість скоєних правопорушень , які згідно з положенням ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику особистості обвинуваченого, обумовлену тим, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей. Відповідно до змісту складеної відділом з питань пробації досудової доповіді, вбачається, що ОСОБА_4 проблем з контролем власної поведінки та емоціями не має, агресії в родині та до оточуючих не проявляє, іноді вживає алкогольні напої, проживає з цивільною дружиною та дітьми, матеріальне становище в родині незадовільне; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірні небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася. Тому при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У частині 2 ст. 65 КК України сформульований принцип доцільності покарання, відповідно до якого винній у кримінальному правопорушенні особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Додержання цих вимог закону припускає, що в кожному конкретному випадку суд, призначаючи покарання, повинен мотивувати, чому саме цей вид покарання він вважає за необхідне призначити винному і чому саме обрана ним конкретна міра цього виду покарання є достатньою для досягнення зазначеної мети. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною.

Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Уилкокс и Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання. Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки потерпілої, яка на полягала на призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, те що потерпілій повернуто все викрадене майно, цивільний позов остання не заявляла, відсутність тяжких наслідків, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, у зв`язку з чим застосовує положення ст.75 КК України та звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки вважає, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Обговорюючи питання про відшкодування процесуальних витрат, які складаються з витрат на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи в сумі 5 679,60 грн., суд вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України, стягнути їх у повному обсязі з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /П`ЯТЬ/ років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 /ТРИ/ роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №10716 від 02 грудня 2024 року в сумі 5 679 ( п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 27 листопада 2024 року.

Речові докази:

-твердопаливний котел марки «KRONAS» ЕКО потужністю 16 кВт, два радіатори опалення марки «UTERM», розміром 500*800 мм., три радіатори опалення марки «UTERM», розміром 500* 1000 мм., один радіатор опалення марки «UTERM», розміром 500*1200 мм., один радіатор опалення марки «UTERM», розміром 500*900 мм., два радіатори опалення марки «UTERM», розміром 500*800 мм., які знаходяться на зберіганні в камері схову Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області повернути власнику ОСОБА_5

-розписку ОСОБА_4 , про продаж котла зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя