Єдиний унікальний номер 741/1070/25
Номер провадження 1-кс/741/116/25
У Х В А Л А

іменем України

16 червня 2025 року м. Носівка

Слідчий суддя Носівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка Чернігівської області клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000111 від 14.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2025 року слідчий у кримінальному провадженні старший слідчий СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за процесуального керівництва Ніжинської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000111 від 14.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2025 близько 18:30 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні фойє магазину «Фора» по вул. Центральна, 39, у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в ігноруванні та зневажливому ставленні до існуючих правил поведінки та співжиття у суспільстві, порушенні громадського спокою, зухвало-зневажливому та презирливому відношенні до норм суспільної моралі, благопристойності та моральності, демонструванні своєї зневаги до існуючих у суспільстві правил та норм поведінки, протиставленні своєї поведінки вказаним правилам та нормам, бажанні самоствердитись у середовищі, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для сторонніх осіб, з хуліганських мотивів наніс два удари в область голови ОСОБА_7 , який має явні ознаки інвалідності, а саме відсутня верхня ліва кінцівка, користуючись відсутністю можливості у ОСОБА_7 чинити опір, вчинив грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, яке виразилось у демонстративному заподіянні побоїв ОСОБА_7 , приниженні його честі та гідності, що відбувалося протягом близько 20 хвилин в людному місці.

Окрім того, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 хуліганських дій у приміщенні фойє магазину «Фора» по вул. Центральна, 39 у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області та викликом на лінію «102» за вказаним фактом, на місце події прибули інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та інспектор сектору реагування патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , які згідно розстановки нарядів патрулів із забезпечення публічної безпеки та порядку на території м. Носівка Чернігівської області 14.06.2025 перебували на добовому чергуванні у складі групи реагування патрульної поліції ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та знаходилися у форменому одязі із знаками розрізнення та мали при собі службові посвідчення та жетони. При цьому, ОСОБА_5 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не реагуючи на неодноразові законні вимоги працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до нього про необхідність проведення медичного освідування його на стан алкогольного сп`яніння, припинення протиправної поведінки та недопустимість перешкоджання працівникам поліції виконувати свої службові обов`язки, висловлені без грубощів та образ, з метою спричинення тілеснних ушкоджень працівнику поліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції та бажаючи їх настання і доводячи свої наміри до кінця, умисно наніс працівнику поліції ОСОБА_8 один удар лівим кулаком в область голови, чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо вушної ділянки справа, гематоми вушної раковини справа, рваної рани вушної раковини справа з пошкодженням хряща, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 14.06.2025 о 21 год 20 хв. затримано у порядку ст. 208 КПК України уповноваженою особою слідчого відділу ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

15 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 14.06.2025 підозрюваний ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії та спричинив йому тілесні ушкодження;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 про те, що 14.06.2025 підозрюваний ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що був присутнім, коли ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв хуліганській дії стосовно ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що бачила, як у холі приміщення магазину «Фора» ОСОБА_5 вчиняє хуліганські дії, а саме кричав, виражався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно, а в подальшому чула, як він кричав на оточуючих вже на вулиці;

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що близько двадцяти хвилин в холі приміщення магазину «Фора» ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії, поводив себе зухвало, агресивно, кричав, виражався нецензурною лайкою в бік оточуючих та штовхав присутніх осіб;

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 вчиняв близько двадцяти хвилин хуліганські дії щодо нього та наніс удар кулаком в область обличчя;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії в холі приміщення магазину «Фора», поводив себе агресивно, неадекватно, кричав, виражався нецензурною лайкою і спричинив удар чоловіку з ознаками інвалідності;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_5 на протязі хвилин двадцяти вчиняв хуліганські дії стосовно оточуючих осіб в холі приміщення магазину «Фора»;

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії до присутніх осіб в холі приміщення магазину «Фора», наніс удар по обличчю ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю, та в подальшому вчинив насильницькі дії щодо працівника поліції;

- протоколом огляду відеозапису із мобільного телефону ОСОБА_17 від 14.06.2025;

- протоколом огляду відеозапису із службової бодікамери від 14.06.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Слідчий встановив наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому з метою запобігання їм, просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного, не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків по запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, зазначив, що ОСОБА_5 своїми діями вчинив ганебний вчинок у стані алкогольного сп`яніння, має не зняту та не погашену судимість, тільки декілька місяців тому звільнився із місць позбавлення волі.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала своє клопотання в повному обсязі, просила його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, вказав, що шкодує про вчинене, кається та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, стверджував, що має фактичне місце проживання, за місцем проживання підробляє механіком по «розбиранню» ТЗ на агрегати та частини, має з цього постійний дохід.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на щире каяття свого підзахисного у скоєному, вчинив нетяжкі злочини, має сталі соціальні зв`язки та малолітню дочку на утриманні.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3 та п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. Обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа не має постійного місця проживання, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

В обґрунтування заявленого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, усвідомивши тяжкість та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, що може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань, а також інших висунутих ним у подальшому версій, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є раніше судимою особою та відбував покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України. Після звільнення з місць позбавлення волі та маючи не зняту і не погашену судимість, через короткий проміжок часу (менше трьох місяців) повторно з особливим цинізмом та неповагою до суспільства вчинив аналогічний злочин, передбачений ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: 1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за процесуального керівництва Ніжинської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000111 від 14.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

14 червня 2025 року о 21 год 20 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

15 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років (ч. 3 ст. 296 КК України), обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк (ч. 2 ст. 345 КК України).

Оцінюючи доводи слідчого, прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим та вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя констатує, що прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. Матеріали, надані учасниками, не містять об`єктивних даних про неналежну процесуальну поведінку, ухилення ОСОБА_5 від явки до органу досудового розслідування, а також звертає увагу, що підозрюваний має постійне фактичне та зареєстроване місце проживання.

Незважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватим, у сукупності з даними, що його характеризують, та обмеженнями переміщення осіб по території України у зв`язку з оголошеним воєнним станом, з огляду на фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, ризик можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду дійсно існує, але йому цілком можна запобігти шляхом обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж про це просить сторона обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя вважає, що, незважаючи на доведеність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням характеру обвинувачення, обставин кримінального правопорушення, проведених слідчих дій, буде достатнім та правомірним застосування до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту та встановлення ряду обов`язків, у тому числі і заборони на спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Факт перебування підозрюваного під домашнім арештом із забороною цілодобово залишати місце проживання не перешкодить у встановленні всіх вказаних у клопотанні слідчого обставин.

Самі лише обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкість можливого покарання, не є тими винятковими обставинами, які свідчать, що підозрюваному має бути обраний найсуворіший вид запобіжного заходу, за умови, що інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти всім встановленим ризикам.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні доказів, характеризуючих даних відносно підозрюваного, слідчий суддя робить висновок, що на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованим застосування до ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

На виконання вимог ч. ч. 4, 5 ст. 181 КПК України орган поліції за місцем проживання повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому; працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 196-197, 202, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, зареєстрований у с. Лісові Хутори Ніжинського району, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, судимість не знята та не погашена, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту 2 місяці, тобто до 15 серпня 2025 року включно, у межах строку досудового розслідування.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду, за першою вимогою залежно від стадії кримінального провадження до визначеного місця;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, у всіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця його проживання і звільнити з-під варти на підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до СВ ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1