Справа№ 953/3324/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001393 від 09.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

07.09.2024, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись біля гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого у гаражному кооперативі «Нейтрон», за адресою: м. Харків, вул. Академіка Вальтера, буд. 7, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_7 № 469/2024 від 23.07.2024 на всій території України, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, зламав механізм навісного замку дверей гаражного приміщення № НОМЕР_1 , власником котрого є ОСОБА_4 , таким чином проник до нього, після чого таємно взяв, тим самим викрав зварювальний апарат ТМ "Іскра", моделі "MIG - 350 GD", вартістю 10 667,50 грн; велосипед IM "GT" моделі "Agressor", вартістю 14 034,60 грн; металеву сокиру, рукоятка якої виготовлена із металу та пофарбована фарбою жовтого кольору, вартістю 362,70 грн; електричний подовжувач на пластиковій катушці, вартістю 1 315,80 грн; комплект зимової гуми (4 покришки) ТМ "Continental" із маркуванням "R15, 185/65", вартістю 4 933,32 грн.

Після чого ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, тим самим причинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду, згідно з висновками експерта ННЦІСЕ № 7893 від 10.10.2024 на суму 26 380,60 грн та висновком експерта ННЦІСЕ № 7896 від 15.10.2024 на суму 4 933,32 грн, на загальну суму 31 313,92 грн.

Крім того, 06.11.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись біля гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого у гаражному кооперативі "Посмішка", за адресою: м. Харків, вул. Академіка Вальтера, буд. 13-Б, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022, неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_7 № 740/2024 від 28.10.2024 на всій території України, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, зламав механізм навісного замку дверей гаражного приміщення № 8, власником котрого є ОСОБА_9 , таким чином проник до нього, після чого ОСОБА_6 таємно взяв, тим самим викрав торцювальну пилу для дерева ТМ "Vorskla" моделі "ПМЗ 2500-255/2", вартістю 5 126,33 грн; шліфмашину кутову ТМ "Dnipro-M" моделі "GS-100S", вартістю 1 597,60 грн; кутову шліфмашину ТМ "Metabo" моделі "WEV 19-180 Quick", вартістю 5 119,60 грн; ударну дриль ТМ "Makita", моделі "НР 1640", вартістю 2 237,43 грн; погружну дискову пилу ТМ "Crown", моделі "СТ 15134-165", вартістю 3 219,30 грн; шуруповерт ТМ "Einhell", вартістю 1 424,50 грн; електродриль ТМ "Bosch", моделі "Easyimpact 600", вартістю 1 373,40 грн; електродриль ТМ "Кировец", вартістю 513,20 грн.

Після чого ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду, згідно з висновком експерта ННЦІСЕ № 10230 від 22.11.2024 на загальну суму 20 611,36 грн.

Отже, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаному із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиції сторони обвинувачення та захисту.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_6 винним та призначити йому покарання, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Прокурор зазначив, що обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, обставини, які обтяжують покарання не встановлені.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину (зазначив, що інформація в акті відповідає дійсності), підтвердивши та пояснивши про обставини, викладені в обвинувальному акті. При призначенні покарання просив призначити мінімальне покарання.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінальних правопорушень, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Показання ОСОБА_6 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння правопорушення обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_6 повторно здійснив таємне викрадення чужого майна (з урахуванням вироку Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2021 у справі № 643/351/21 та вироку Полтавського апеляційного суду від 15.04.2025), поєднаному із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючі обставини це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.01.2024 у справі №283/2169/19, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону вказує, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРКП (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Тож, при встановленні обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, зазначив, що у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. Також суд враховує і думку прокурора про наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття у судовому засіданні.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлено, що він раніше судимий 01.06.2021 вироком Московського районного суду м. Харкова, зі змінами, відповідно до вироку Полтавського апеляційного суду від 15.04.2025 за ч. 3 ст. 185 КК України, на підстав ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі; одружений; офіційно не працевлаштований; має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на утримані осіб похилого віку не має; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення (наявність двох епізодів; викрадення майна з проникненням у сховище; вартість викрадено майна; наявність матеріальної шкоди), даних про особу обвинуваченого (раніше судимий за ч. 3 ст. 185 КК України; має на утриманні малолітню дитину; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває), наявність пом`якшуючої обставини і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з його реальним відбуванням. Такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які б вказували, що призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на п`ять років буде недостатнє для досягнення цілей покарання, не відповідатиме даним про його особу та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Московський районний суд м. Харкова вироком від 01.06.2021 у справі № 643/10493/19 ОСОБА_6 визнав винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначив йому покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднав не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_6 22.11.2017 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 9 (дев`ять) місяців, призначивши остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Полтавський апеляційний суд вироком від 15.04.2025 вирок Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2021 щодо ОСОБА_6 скасував в частині призначеного покарання. Ухвалив в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначив покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахував ОСОБА_6 в строк покарання період попереднього ув`язнення з 15.05.2019 до 31.05.2019 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. На момент ухвалення вироку ОСОБА_6 не відбув покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2021.

Суд відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання за цим вироком (5 років позбавлення волі) шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком з урахуванням вироку апеляційної інстанції та з урахуванням, що у строк покарання ОСОБА_6 зарахований строк попереднього ув`язнення, остаточно призначає ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 67, 71 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства", заяви № 43759/10 та 43771/12, зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005, "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005, "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007).

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду

Потерпілим ОСОБА_4 , який визнаний цивільним позивачем заявлено цивільний позов до обвинуваченого, який визнаний цивільним відповідачем про відшкодування майнової шкоди у розмірі 31 313,92 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Потерпілим ОСОБА_9 , який визнаний цивільним позивачем заявлено цивільний позов до обвинуваченого, який визнаний цивільним відповідачем про відшкодування майнової шкоди у розмірі 20 611 грн та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Щодо матеріальної шкоди

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Матеріальна шкода, спричинена потерпілим (цивільним позивачам) підтверджується в повному обсязі матеріалами справи, зокрема, матеріальна шкода, спричинена ОСОБА_4 підтверджується висновками експерта ННЦІСЕ № 7893 від 10.10.2024 на суму 26 380,60 грн та № 7896 від 15.10.2024 на суму 4 933,32 грн, на загальну суму 31 313,92 грн; матеріальна шкода, спричинена ОСОБА_9 підтверджується висновком експерта ННЦІСЕ № 10230 від 22.11.2024 на загальну суму 20 611,36 грн (указані обставини встановлені в обвинувальному акті, які ніким не оспорювались), а тому цивільні позови потерпілих в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню на підставі ст. 22, 1166 ЦК України.

Щодо моральної шкоди

Захисниця обвинуваченого у судовому засіданні зазначила, що розмір матеріальної шкоди підтверджується встановленими обставинами. Водночас вказала, що розмір моральної шкоди жодними доказами не доведено, а тому вважає їх частково необґрунтованими.

Згідно з ч. 1 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб; може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ (смерті).

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При вирішені позовів про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, потерпілі у цивільних позовах вказали, що протиправними діями ОСОБА_6 моральному здоров`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_9 спричинено значної шкоди, тому що весь період намагань поновити порушенні права, життя останніх було перенасичено негативними емоціями, психічними переживаннями. Також понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливосте реалізації своїх звичок та бажань.

Водночас, на підтвердження вказаних обставин суду не надано будь-яких доказів, також з цивільних позовів не вбачається можливим встановити з чого виходили потерпілі визначаючи моральну шкоду у розмірі 10 000 грн (на кожного).

При цьому суд відхиляє посилання ОСОБА_4 , що така шкода стосується того, що було викрадено обладнання для проведення робіт (зварювання), яким він мав намір заробляти кошти, оскільки це стосується частини матеріальних збитків сторони, а саме вартості такого обладнання та, ймовірної упущеної вигоди, яка взагалі не заявлялась у цій справі. А тому такі посилання визнаються необґрунтованими.

Суд також виходить з того, що кримінальним правопорушенням не було завдано фізичного болю (п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України), принижено честі та гідності вказаних осіб (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України), а доказів на підтвердження наявності душевних страждань (п. 3, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України) (звернення до лікаря, висновок лікаря, рекомендація з прийняття ліків через вказані обставини тощо), про які вони зазначають, цивільними позивачами не надано.

Таким чином, суд вважає, що потерпілими не було належно (у повному обсязі) обґрунтовано того, в чому полягає спричинення їм моральної шкоди, а посилання на те, що за наслідками дій обвинуваченого останні зазнали значних моральних втрат не може слугувати підставою для стягнення з обвинуваченого коштів в якості відшкодування моральної шкоди без належного підтвердження належними доказами.

Водночас суд враховує, що обвинувачений в порушення вимог закону посягнув на приватну власність кожного з потерпілих, тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 23, 1177 ЦК України та висновків Верховного Суду та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень на кожного з потерпілих такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_4 та ОСОБА_9 і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілі зазнали внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 накладено арешт на автомобіль ТМ "Volkswagen" моделі "Caddy", д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; металевий предмет зі слідами іржі, орієнтованою довжиною 1 м.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 накладено арешт на квитанції на здачу цінностей у ломбарди у кількості 11 штук, а саме: договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003987 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е83-25000139 від 09.01.2025; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003988 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003990 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003989 від 22.09.2024; договір між Центральний Ломбард та ОСОБА_11 № від 12.04.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 №899-23004037 від 01.08.2023; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003991 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е83-25000329 від 20.01.2025; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е77-24009585 від 23.01.2025; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24004180 від 24.11.2024; п`ять зіп пакетів, колмак з фольги із залишками невідомої речовини, прозорий пузирьок з маркуванням Калію Перемоніанат із залишками невідомої речовини; мобільний телефон ТМ «Самсунг» IMEI: НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору із SIM карткою оператора Київстар, номер якої вже відсутній; інструкція на шуруповерт «KRAISSMANN» 2510 ABS 12 Li; дриль МСУ 3-13-РЭ у корпусі зеленого кольору; маюча пошкодження у вигляді соскобів лакофарбного покриття та нашарування будівельного пилу; міксер будівельний у корпусі синього кольору з металевим венчиком, маючий пошкодження у вигляді соскобів лакофарбного покриття та нашарування сухого цементу; мобільний телефон ТМ «Xiaomi» у корпусі чорного кольору із пошкодженням дисплею у вимкненому стані в чохлі чорного кольору; мобільний телефон ТМ «Samsung» у корпусі блакитно-чорного кольору у вимкненому стані; мобільний телефон ТМ «Oppo» у корпусі рожевого кольору у вимкненому стані; тримач для сім-картки оператора мобільного зв`язку «Водафон»; сім-картку оператора мобільного зв`язку ТМ «Київстар» із надписом: « НОМЕР_6 »; дриль ТМ «Makita»у корпусі зеленого кольору; коробку від телефону «Tecno BG6» IMEI1: НОМЕР_7 IMEI2: НОМЕР_8 ; коробку від телефону «Oppo A 83»IMEI1: НОМЕР_9 IMEI2: НОМЕР_10 ; коробку від телефону «Oppo Reno 2» IMEI1: НОМЕР_11 IMEI2: НОМЕР_12 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешти, накладені ухвалами суду від 29.01.2025.

Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.

Згідно зі ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_6 на користь держави підтверджені витрати: за проведення судової товарознавчої експертизи від 10.01.2024 № 7893 у розмірі 3 029,12 грн; за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 15.10.2024 № 7896 у розмірі 3 786,40 грн; за проведення судової товарознавчої експертизи від 22.11.2024 № 10230 у розмірі 5 679,60 грн; за проведення судової трасологічної експертизи від 13.02.2025 № СЕ-19/121-25/3553-ТР у розмірі 2 387,70 грн; за проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 від 20.03.2025 № СЕ-19/121-25/3626-НЗПРАП у розмірі 3 581,51 грн; за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 31.03.2025 № СЕ-19/121-25/7626-Д у розмірі 3 183,60 грн; за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 31.03.2025 № СЕ-19/121-25/7627-Д у розмірі 3 979,50 грн.

Запобіжний захід.

Відносно ОСОБА_6 ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений ухвалами суду.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2 4 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2021 у справі № 643/351/21, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 15.04.2025, та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 місяці.

Строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання рахувати з дня проголошення вироку 19.05.2025.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 20.03.2025 до 19.05.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи "Харківський слідчий ізолятор".

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 на тимчасово вилучене в ході проведення 24.01.2025 обшуків майна.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

квитанції на здачу цінностей у ломбарди у кількості 11 штук, а саме: договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003987 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е83-25000139 від 09.01.2025; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003988 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003990 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003989 від 22.09.2024; договір між Центральний Ломбард та ОСОБА_11 № від 12.04.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 №899-23004037 від 01.08.2023; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24003991 від 22.09.2024; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е83-25000329 від 20.01.2025; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е77-24009585 від 23.01.2025; договір між ТОВ «ЛОМБАРД «Є ГРОШІ» та ОСОБА_11 № Е78-24004180 від 24.11.2024; інструкція на шуруповерт «KRAISSMANN» 2510 ABS 12 Li; п`ять зіп пакетів, колмак з фольги із залишками невідомої речовини, прозорий пузирьок з маркуванням Калію Перемоніанат із залишками невідомої речовини; мобільний телефон ТМ «Самсунг» IMEI: НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору із SIM карткою оператора Київстар, номер якої вже відсутній; дрель МСУ 3-13-РЭ у корпусі зеленого кольору, маюча пошкодження у вигляді соскобів лакофарбного покриття та нашарування будівельного пилу; міксер будівельний у корпусі синього кольору з металевим венчиком, маючий пошкодження у вигляді соскобів лакофарбного покриття та нашарування сухого цементу повернути ОСОБА_12 ;

автомобіль ТМ «Volkswagen» моделі «Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; мобільний телефон ТМ «Xiaomi» у корпусі чорного кольору із пошкодженням дисплею у вимкненому стані в чохлі чорного кольору; мобільний телефон ТМ «Samsung» у корпусі блакитно-чорного кольору у вимкненому стані; мобільний телефон ТМ «Oppo» у корпусі рожевого кольору у вимкненому стані; тримач для сім-картки оператора мобільного зв`язку «Водафон»; сім-картку оператора мобільного зв`язку ТМ «Київстар» із надписом: « НОМЕР_6 »; дрель ТМ «Makita» у корпусі зеленого кольору; коробку від телефону «Tecno BG6» IMEI1: НОМЕР_7 IMEI2: НОМЕР_8 ; коробку від телефону «Oppo A 83» IMEI1: НОМЕР_9 IMEI2: НОМЕР_10 ; коробку від телефону «Oppo Reno 2» IMEI1: НОМЕР_11 IMEI2: НОМЕР_12 повернути ОСОБА_6 ;

інструкцію до сварочного апарату торгової марки "Іскра" моделі "MIG-350GD" на 33 сторінках; фотознімки на 4 арк.: велосипеда TM "GT" моделі "Agressor"; металавої сокри, рукоятка якої виготовлена із металу та пофарбована фарбою жовтого кольору; електронного подовжувача на пластиковій катушці чорного кольору із червоною розеткою, довжина дроту якого сягає 50 м; фотографії на 7 арк.: торцювальної пили для дерева ТМ «Vorskla» моделі «ПМЗ 2500-255/2»; шліфмашина кутова Dnipro-M GS-1005; кутової шліфмашини ТМ «Metabo» моделі «WEV 19-180 Quick»; ударної дрелі ТМ «Makita» моделі «НР1640»; погружної дискової пили ТМ «crown» моделі «ct15134-165»; шуруповерта торгової марки «Einhell» моделі «TE-CD 18/40 Li BL»; електродрелі ТМ «Bosch» моделі «Easyimpact 600»; електродрель «Кировец» моделі «КДУ 7-13» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

навісний замок сірого кольору "BE SAFE TOP SECURITY" із пошкодженням; металевий предмет зі слідами іржі, орієнтованою довжиною 1 м - знищити.

Процесуальні витрати, понесені за проведення судової товарознавчої експертизи від 10.01.2024 № 7893 у розмірі 3 029,12 грн; за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 15.10.2024 № 7896 у розмірі 3 786,40 грн; за проведення судової товарознавчої експертизи від 22.11.2024 № 10230 у розмірі 5 679,60 грн; за проведення судової трасологічної експертизи від 13.02.2025 № СЕ-19/121-25/3553-ТР у розмірі 2 387,70 грн; за проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 від 20.03.2025 № СЕ-19/121-25/3626-НЗПРАП у розмірі 3 581,51 грн; за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 31.03.2025 № СЕ-19/121-25/7626-Д у розмірі 3 183,60 грн; за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 31.03.2025 № СЕ-19/121-25/7627-Д у розмірі 3 979,50 грн стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 31 313 (тридцять одна тисяча триста тринадцять) гривень 92 копійки та моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

В інші частині вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 20 611 (двадцять тисяч шістсот одинадцять) гривень 36 копійки та моральну шкоду у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

В інші частині вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_13