Справа № 352/1502/25
Провадження № 1-кп/352/243/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000049 від 21.05.2025 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, депутатом не обирався, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого, востаннє 06.06.2025 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.4 ст. 185 КК України та щодо якого 29.01.2025 року до Івано-Франківського міського суду скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст. 309 КК України, який перебуває на розгляді,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 21.05.2025 близько 14 год 50 хв ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон дядька ОСОБА_6 , марки «Redmi 9A», який не був обізнаний із його злочинними намірами, через телеграм-бот «ІНФОРМАЦІЯ_3» замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), після чого отримав повідомлення про схованку вказаної психотропної речовини за адресою с.Загвіздя, поблизу річки Бистриця-Солотвинська, Загвіздянської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

З цією метою, 21.05.2025 близько 17 год 00 хв, ОСОБА_5 прибув до річки Бистриця-Солотвинська в с. Загвіздя Загвіздянської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_5 , за допомогою геолокації та фотозображень, надісланих з телеграм-боту «ІНФОРМАЦІЯ_3», знайшов місце залишеної особливо небезпечної психотропної речовини. В подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказана речовина є психотропною і що за незаконні дії у сфері обігу психотропних речовин передбачена кримінальна відповідальність, підібрав її із землі, тобто незаконно придбав, та заховав у рукав светра.

Підозрілу поведінку ОСОБА_5 побачили працівники відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в області, які зупинили останнього у с. Загвіздя Загвіздянської ТГ по вул. Берегова, поблизу Цегельного заводу та діючи на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та п. 11 розпорядження КМУ № 181-р від 24.02.2022 «Питання запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні», згідно яких працівники поліції мають право проводити перевірки документів в осіб, а в разі потреби огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією та законами України, запропонували ОСОБА_5 надати для перевірки документи.

Під час перевірки документів, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що може бути викритим у незаконному зберіганні психотропної речовини, повідомив, що зберігає при собі щойно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Окрім цього, ОСОБА_5 повідомив, що зберігає при собі пластикову трубку та металевий предмет із залишками особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за допомогою яких вживав вказану психотропну речовину.

У подальшому, 21.05.2025 близько 18 год 43 хв, прибулою на місце події слідчо-оперативною групою у ОСОБА_5 вилучено: прозорий зіп-пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількістю 0,4038 грама; пластикову трубку із нашаруваннями речовини, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількістю 0,0039 грама; металевий предмет із нашаруваннями речовини, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількістю 0,02639 грама.

У такий спосіб, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в загальній кількості 0,43409 грама, що є розміром, який згідно Таблиці 2 Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженій Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (зі змінами), утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З огляду на зазначене, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності та пояснив, що придбав за допомогою телеграм-боту «WallStreet» психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Зазначив, що 21.05.2025 року на телефон надійшло сповіщення із місцем розташування «закладки» по геолокації. Близько 15 години обвинувачений знайшов місце схову, трохи покурив на місці, потім попрямував додому. В подальшому був зупинений працівниками поліції та повідомив поліцейських про те, що зберігає при собі психотропну речовину. Просив суворо не карати.

Захисник ОСОБА_4 просив призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.

3.1.2. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, що було повністю доведено в суді. Тому з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, які характеризують особу винного, просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим і призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки, та із застосуванням ч. 1, 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2025 року призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2025 у виді позбавлення волі на 5 років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 грн, який виконується самостійно.

3.1.3. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту).

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

4.1. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

4.2. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

5.2. Обираючи вид та строк (розмір) покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше судимий, має постійне місце проживання, середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довідки КНП "ПОКЦПЗ ІФ ОР" перебував на лікуванні, переніс алкогольну інтоксикацію, за місцем проживання характеризується негативно.

Суд вважає відсутніми підстави для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України.

З огляду на вищенаведене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк два роки, тобто у межах, установлених санкцією даної норми, в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень. При визначенні виду покарання суд враховує те, що обвинувачений не працює, а відтак такі види покарання як штраф та виправні роботи останньому призначені не можуть бути. Щодо пробаційного нагляду, то суд зазначає, що враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 будучи судимим, на шлях виправлення не став, то призначення такого виду покарання, на переконання суду, не призведе до його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно, як встановлено судом, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України ОСОБА_5 вчинив до ухвалення 06.06.2025 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області вироку у справі №352/1072/25 від 06.06.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Зокрема, частиною 1 вказаної норми визначено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Тому остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначати за правилами, передбаченими ч. 1, 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2025 року.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Запобіжний захід ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний.

6.2. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

6.3. Завдана майнова шкода кримінальним проступком відсутня.

6.4 Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

6.5. У відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за № СЕ-19/109-25/8044-НЗПРАП від 05.06.2025 року в сумі 2674,20 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2025 у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, яке виконується самостійно, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, яке на підставі ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: полімерний пакет всередині якого знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною кількістю 0,4038 грама, пластикову трубку із нашаруванням речовини, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, кількістю 0,0039 грама, металевий предмет із нашаруванням речовини, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, кількістю 0,02639 грама - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2674 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн 20 коп. витрат на проведення судової експертизи №СЕ19/109-25/8044-НЗПРАП від 05.06.2025 року.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1