Кримінальне провадження № 194/781/25
Номер провадження 1-кп/194/163/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 року за №0000046 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, працюючої машиністом в КП «ТЖКП», зареєстрованої та на даний час проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-19.06.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, звільненої 24.12.2019 року за ухвалою Новозаводського суду м. Чернігова від 16.12.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 14 днів;

-18.02.2022 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнилась по відбуттю строку покарання 19.04.2025 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.09.2024 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік з наступними обмеженнями: заборона перебувати в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив; заборона виїжджати за межі м. Тернівка, Дніпропетровської області без дозволу начальника ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області; з?являтись на реєстрацію до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 5 числа кожного місяця.

16.09.2024 року ОСОБА_3 під підпис ознайомилась із вказаною ухвалою суду та встановленими судом обмеженнями, їй роз?яснено зміст ст. 395 КК України щодо відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду. Також, ОСОБА_3 шляхом написання заяви до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повідомила місце свого проживання, зазначивши адресу: АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.09.2024 року про встановлення відносно неї адміністративного нагляду, обмежень та зобов?язань, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, діючи умисно, без поважних причин, самовільно, без дозволу начальника відділення поліції № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, 25.03.2025 року у невстановлений час, залишила місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та до 15.04.2025 року проживала за адресою: АДРЕСА_3 та в подальшому з 15.04.2025 по 06.05.2025 року мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, чим порушила його правила.

Під час досудового розслідування між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 15.05.2025 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 буде призначено покарання за ст. 395 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 з одного боку, прокурор з іншого боку просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення за ст. 395 КК України, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесено до кримінальних проступків, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не зверталась.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд шляхом опитування обвинуваченої, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , та її дії вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше судима, не заміжня, працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реабілітації.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання судом встановлено - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст.474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись 369-371, 373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 15.05.2025 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 року за №0000046 (провадження № 1-кп/194/163/25) про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 і підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1