УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року

м. Київ

справа № 569/14558/22

провадження № 51-2767 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановила:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2025 року задоволено клопотання ОСОБА_5 та скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2022 року в межах кримінального провадження №0006798 від 08 листопада 2022 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням представник потерпілих - адвокат ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 на вказану ухвалу місцевого суду. Ухвала мотивована тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_4 ставить питання про перегляд ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1цієї статті.

Положеннями ч. 4 ст. 399 КПК встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду, представник потерпілих подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про скасування арешту майна, тобто на судове рішення, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 392 КПК.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження в межах кримінального провадження №0006798 від 08 листопада 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3