УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 761/7569/23

провадження № 51 - 2967 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року застосовано до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року судове рішення місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями захисник ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження (23 липня 2025 року) звернувся із касаційною скаргою та заявою, у якій просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , порушуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, стверджує про те, що встановлений законом трьохмісячний строк ним пропущений з поважних причин, оскільки судом апеляційної інстанції 08 квітня 2025 року за результатом розгляду справи було проголошено лише вступну та резолютивну частину, а повний текст ухвали апеляційного суду він отримав в червні 2025 року.

Так, як убачається з ухвали Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року, вона була проголошена в присутності особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, захисника ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_6 . При цьому, захисник ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою 23 липня 2025 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що згідно приписів ч. 2 ст. 426 КПК строк на касаційне оскарження для захисника обраховується з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції і цей строк для захисника жодним чином не пов`язаний з отриманням повного тексту копії оскаржуваного судового рішення.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року та ухвали Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_5 .

Повернути касаційну скаргу захиснику ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3