ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1544/25 Справа № 183/205/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєльци, Молдова, громадянина України, офіційно не працюючого, малолітніх або неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, одруженого, що не є особою з інвалідністю, маючого базову середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року затверджено угоду від 08 січня 2025 року про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0001226 від 01.10.2024 р. між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 ., з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_8 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_7 , з іншого боку.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходився неподалік військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 , де побачив поліпропіленовий мішок білого кольору, всередині якого знаходились сипуча речовина у вигляді пласких частинок форми наближеної до прямокутної сіро-зеленого кольору, яка являється вибуховою речовиною одноосновним нітроцелюлозним порохом, одноствольна гладкоствольна рушниця 16 калібру моделі Иж-К №К65275, 1957 року випуску, промислово виготовлена речовина димний порох вагою 177,1 г, який придатний для вибухового перетворення у формі горіння в повному обсязі, при наявності засобу запалювання у формі горіння в повному обсязі, при наявності засобу запалювання, промислового виготовлення тротилову шашку 200 г (тринітротолуол), яка відноситься до категорії вибухових речовин та придатна для здійснення вибуху, уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, вогнепальну зброю - дев`ятизарядний гладкоствольний револьвер, виготовлений шляхом переробки саморобним способом, револьвера «Safari РФ-431М», заводський серійний № НОМЕР_1 , калібру 4 мм (Флобер), виготовленого промисловим способом (виробництва ТОВ «ЛАТЕК», Україна), призначеного для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, шляхом розсвердлення каналу ствола та камор барабана, який придатний до проведення пострілів калібру 5,6-мм кільцевого запалення, 29 патронів, що є бойовими припасами, з яких: 2 патрони калібру .22Lr (5,6 мм) кільцевого запалення, 12 патронів є спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення, 15 патронів є 5,6-мм пістолетними укороченими патронами кільцевого запалення, 26 бойових припасів 7,62-мм гвинтівкових патронів, 9 патронів, що є бойовими припасами 9-мм пістолетними патронами зразка 1951 року до пістолету конструкції Макарова (ПМ) виготовленими промисловим способом, призначеними до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, 1 патрон з маркувальними позначеннями на дні гільзи: «83 21» є 7,62-мм проміжним патроном зразка 1943 року, що придатний для стрільби, 11 патронів, що є бойовими припасами, з яких: 4 патрона, є патронами калібру 5,56х45 мм НАТО до нарізної вогнепальної зброї іноземного виробництва - 5,56-мм штурмових гвинтівок AR-15, AR-16 (M16) та ін.; 5 патронів, є 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року до 5,45-мм автомата Калашникова АК-74, 5,45-мм кулемета Калашникова РПК-74 та їх модифікацій; 1 патрон, є 7,62-мм проміжним патроном «УС» (зі зменшеною швидкістю кулі) зразка 1943 року, який призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм автомата Калашникова (АК, АКМ, АКМС) з прибором для безшумної та безполум?яної стрільби (ПБС); 1 патрон, є 7,62-мм проміжним патроном зразка 1943 року, який призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм автомата Калашникова, 7,62-мм ручного кулемета Калашникова та їх модифікацій, 7,62-мм самозарядного карабіну Симонова (СКС), 30-мм унітарний постріл з осколково-фугасно-запальним снарядом (ОФЗ) промислового виробництва, який не має штатного порохового заряду, але має споряджений снаряд вибуховою речовиною, відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для виробництва вибуху, тверда сипуча речовина, що складається з частинок чорного кольору невизначеної форми та розмірів, яка є вибуховою речовиною, а саме димним порохом, бойовий власне запал підривника дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, який призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до виробництва вибуху.

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи неподалік військової частини, що розташована по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються вогнепальною зброєю, вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм, а також розуміючи, що в нього немає передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, вибухової речовини та вибухових пристроїв, забрав поліпропіленовий мішок білого кольору, у якій знаходилися сипуча речовина у вигляді пласких частинок форми наближеної до прямокутної сіро-зеленого кольору, яка являється вибуховою речовиною одноосновним нітроцелюлозним порохом, одноствольна гладкоствольна рушниця 16 калібру моделі Иж-К №К65275, 1957 року випуску, промислово виготовлена речовина димний порох вагою 177,1 г, який придатний для вибухового перетворення у формі горіння в повному обсязі, при наявності засобу запалювання у формі горіння в повному обсязі, при наявності засобу запалювання, промислового виготовлення тротилову шашку 200 г (тринітротолуол), яка відноситься до категорії вибухових речовин та придатна для здійснення вибуху, уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, вогнепальну зброю - дев`ятизарядний гладкоствольний револьвер, виготовлений шляхом переробки саморобним способом, револьвера «Safari РФ-431М», заводський серійний № НОМЕР_1 , калібру 4 мм (Флобер), виготовленого промисловим способом (виробництва ТОВ «ЛАТЕК», Україна), призначеного для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, шляхом розсвердлення каналу ствола та камор барабана, який придатний до проведення пострілів калібру 5,6-мм кільцевого запалення, 29 патронів, що є бойовими припасами, з яких: 2 патрони калібру .22Lr (5,6 мм) кільцевого запалення, 12 патронів є спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення, 15 патронів є 5,6-мм пістолетними укороченими патронами кільцевого запалення, 26 бойових припасів 7,62-мм гвинтівкових патронів, 9 патронів, що є бойовими припасами 9-мм пістолетними патронами зразка 1951 року до пістолету конструкції Макарова (ПМ) виготовленими промисловим способом, призначеними до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, 1 патрон з маркірувальними позначеннями на дні гільзи: «83 21» є 7,62-мм проміжним патроном зразка 1943 року, що придатний для стрільби, 11 патронів, що є бойовими припасами, з яких: 4 патрона, є патронами калібру 5,56х45 мм НАТО до нарізної вогнепальної зброї іноземного виробництва - 5,56-мм штурмових гвинтівок AR-15, AR-16 (M16) та ін.; 5 патронів, є 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року до 5,45-мм автомата Калашникова АК-74, 5,45-мм кулемета Калашникова РПК-74 та їх модифікацій; 1 патрон, є 7,62-мм проміжним патроном «УС» (зі зменшеною швидкістю кулі) зразка 1943 року, який призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм автомата Калашникова (АК, АКМ, АКМС) з прибором для безшумної та безполум?яної стрільби (ПБС); 1 патрон, є 7,62-мм проміжним патроном зразка 1943 року, який призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм автомата Калашникова, 7,62-мм ручного кулемета Калашникова та їх модифікацій, 7,62-мм самозарядного карабіну Симонова (СКС), 30-мм унітарний постріл з осколково-фугасно-запальним снарядом (ОФЗ) промислового виробництва, який не має штатного порохового заряду, але має споряджений снаряд вибуховою речовиною, відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для виробництва вибуху, тверда сипуча речовина, що складається з частинок чорного кольору невизначеної форми та розмірів, яка є вибуховою речовиною, а саме димним порохом, бойовий власне запал підривника дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, який призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до виробництва вибуху та переніс його до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав їх зберігати, поклавши на дах житлового будинку за вищевказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав, переніс та зберігав вогнепальну зброю, вибухову речовину та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

14 листопада 2024 року в період часу з 12 години 44 хвилин до 16 години 20 хвилин в ході проведення обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено сипучу речовину у вигляді пласких частинок форми наближеної до прямокутної сіро-зеленого кольору, яка являється вибуховою речовиною одноосновним нітроцелюлозним порохом, одноствольну гладкоствольну рушницю 16 калібру моделі Иж-К №К65275, 1957 року випуску, промислово виготовлену речовину димний порох вагою 177,1 г, який придатний для вибухового перетворення у формі горіння в повному обсязі, при наявності засобу запалювання у формі горіння в повному обсязі, при наявності засобу запалювання, промислового виготовлення тротилову шашку 200 г (тринітротолуол), яка відноситься до категорії вибухових речовин та придатна для здійснення вибуху, уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, вогнепальну зброю - дев`ятизарядний гладкоствольний револьвер, виготовлений шляхом переробки саморобним способом, револьвера «Safari РФ-431М», заводський серійний № НОМЕР_1 , калібру 4 мм (Флобер), виготовленого промисловим способом (виробництва ТОВ «ЛАТЕК», Україна), призначеного для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, шляхом розсвердлення каналу ствола та камор барабана, який придатний до проведення пострілів калібру 5,6-мм кільцевого запалення, 29 патронів, що є бойовими припасами, з яких: 2 патрони калібру .22Lr (5,6 мм) кільцевого запалення, 12 патронів є спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення, 15 патронів є 5,6-мм пістолетними укороченими патронами кільцевого запалення, 26 бойових припасів 7,62-мм гвинтівкових патронів, 9 патронів, що є бойовими припасами 9-мм пістолетними патронами зразка 1951 року до пістолету конструкції Макарова (ПМ) виготовленими промисловим способом, призначеними до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, 1 патрон з маркірувальними позначеннями на дні гільзи: «83 21» є 7,62-мм проміжним патроном зразка 1943 року, що придатний для стрільби, 11 патронів, що є бойовими припасами, з яких: 4 патрона, є патронами калібру 5,56х45 мм НАТО до нарізної вогнепальної зброї іноземного виробництва - 5,56-мм штурмових гвинтівок AR-15, AR-16 (M16) та ін.; 5 патронів, є 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року до 5,45-мм автомата Калашникова АК-74, 5,45-мм кулемета Калашникова РПК-74 та їх модифікацій; 1 патрон, є 7,62-мм проміжним патроном «УС» (зі зменшеною швидкістю кулі) зразка 1943 року, який призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм автомата Калашникова (АК, АКМ, АКМС) з прибором для безшумної та безполум?яної стрільби (ПБС); 1 патрон, є 7,62-мм проміжним патроном зразка 1943 року, який призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62-мм автомата Калашникова, 7,62-мм ручного кулемета Калашникова та їх модифікацій, 7,62-мм самозарядного карабіну Симонова (СКС), 30-мм унітарний постріл з осколково-фугасно-запальним снарядом (ОФЗ) промислового виробництва, який не має штатного порохового заряду, але має споряджений снаряд вибуховою речовиною, відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для виробництва вибуху, тверда сипуча речовина, що складається з частинок чорного кольору невизначеної форми та розмірів, яка є вибуховою речовиною, а саме димним порохом, бойовий власне запал підривника дистанційної дії типу УЗРГМ, УЗРГМ-2, який призначений для спорядження ручних гранат типу РГД-5, Ф-1, РГ-42, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до виробництва вибуху, які ОСОБА_8 придбав, переніс та зберігав без передбаченого законом дозволу (далі Епізод № 1).

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, вибухової речовини та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2025 року, стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309 КК України в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині зазначений вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що відповідно до правової позиції викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.09.2016, норма ч. 1 ст. 76 КК України має імперативну силу у випадку звільнення особи від відбування покарання з випробуванням щодо покладення обов`язків, наведених у п. 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Проте, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, судом першої інстанції в порушення зазначених вимог кримінального закону не покладено обов`язків, передбачено ст. 76 КК України.

Таким чином, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування закону, який підлягав застосуванню, призвело на думку прокурора до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, що відповідно до ст. 409, 413, 414 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав та мотивів викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляційної скарги, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеність його вини й кваліфікація злочинних дій, які не оспорюють, в апеляційному порядку не перевіряються, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, колегія судів вважає, що вони заслуговують на увагу.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК Україниу разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79 Кримінального кодексу Україниу резолютивній частині вироку зазначаються тривалість іспитового строку, обов`язки, покладені на засудженого, особа, на яку за її згодою або на її прохання, суд покладає обов`язок щодо нагляду за засудженим і проведення з ним виховної роботи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених ч. 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Характер цих обов`язків, які можуть бути покладені на особу судом, визначає ефективність звільнення від відбування покарання з випробуванням та має суттєвий вплив на можливість здійснювати якісний контроль за засудженими.

Відповідно до положень ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу

На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб;

6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

Виходячи зі змісту вказаної статті, законодавцем визначено, що у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на таку особу обов`язково покладаються усі обов`язки, що визначені ч. 1 ст. 76 КК України та у разі доцільності чи засудження за вчинення злочину, пов`язаного з домашнім насильством інші додаткові обов`язки, що передбачені ч. 3 ст. 76 КК України чи ст. 91-1 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеній в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року, норма ч. 1 ст. 76 КК України має імперативну силу у випадку звільнення особи від відбування покарання з випробуванням щодо покладення обов`язків, наведених у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

З оскаржуваного вироку видно, що суд затвердив угоду про визнання винуватості, визнав винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України та призначив узгоджене покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Між тим, суд всупереч вимогам ст. 373 КПК України, 75 КК України не поклав обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В той же час, як вірно вказує прокурор в апеляційній скарзі, визначаючи перелік обов`язків, що мають бути покладені на обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не поклав на обвинуваченого обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи, який з огляду на вимоги ч. 1 ст. 76 КК України мав бути застосований в обов`язковому порядку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Визначені ст. 76 КК України обов`язки, які суд покладає на особу у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не є видом покарання з огляду на систему покарань, визначену в КК України, а є умовами звільнення особи від відбування покарання, невиконання яких тягне за собою припинення випробування.

Так, суд апеляційної інстанції, встановивши, що судом першої інстанції ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням без покладання на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК є самостійною підставою для скасування вироку місцевого суду у цій частині та ухвалення свого вироку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню в частині призначення покарання, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 408, 413, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року за ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309 КК України відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року за ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 309 КК України відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3