Справа № 462/3458/25
провадження 1-кс/462/1039/25
У Х В А Л А

13 червня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000582 від 17.05.2025 року,

в с т а н о в и в:

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2025 на автомобіль марки «Tesla», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що власником даного автомобіля є ОСОБА_4 , який надав підозрюваному ОСОБА_5 цей автомобіль для тимчасового використання в якості таксі, а арешт накладався лише з підстав перевезення підозрюваним 4 посилки. ОСОБА_4 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, а тому як законний власник арештованого автомобіля позбавлений можливості користуватися вказаним майном, чим порушуються його законні права та інтереси.

Слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому зазначив, на даний час органом досудового розслідування будь-яких слідчих дій із вказаним транспортним засобом не заплановано, у зв`язку із чим при вирішенні вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000582 від 17.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2025 року накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні, зокрема автомобіль марки «Теsla» д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , які були виявлені та вилучені під час огляду місця події, 17.05.2025 року.

17.05.2025 року на підставі постанови слідчого про визнання речових доказів, зокрема, автомобіль марки «Теsla» д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , котрий було вилучено під час огляду місця події визнано речовим доказом.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу «Теsla Model Y» із реєстраційним номером НОМЕР_4 , є ОСОБА_4 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на день розгляду клопотання ОСОБА_5 повідомлено підозру за ч. 1 ст. 307 КК України.

Також встановлено та підтверджено слідчим СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , що зазначений автомобіль оглянутий слідчими та експертами, необхідні експертизи та слідчі дії з автомобілем на даний час проведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із змісту вищезазначених норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 поданим клопотанням навів достатні підстави для часткового скасування арешту майна в частині користування, оскільки на даний час всі необхідні слідчі дії та експертизи з арештованим автомобілем ««Теsla» д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , проведені, крім цього суд враховую, що у ОСОБА_4 наявна потреба у користуванні автомобілем як основним джерелом доходу, а тому слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слід задовольнити і скасувати накладений на транспортний засіб арешт в частині заборони користування автомобілем (його експлуатації), залишивши чинною заборону розпоряджатися та проводити обліково-реєстраційні операції вказаного транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -

ухвалила:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000582 від 17.05.2025 року задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2025 року на автомобіль марки ««Теsla» д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , в частині заборони користування вище вказаним майном, дозволивши його використання власником ОСОБА_4 .

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000582 від 17.05.2025 року повернути автомобіль марки «Теsla» д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 власнику ОСОБА_4 .

Арешт в частині заборони розпоряджатися та проводити обліково-реєстраційні операції щодо автомобіля марки «Теsla» д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2025 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1