Номер провадження 1-кп/243/748/2025
Номер справи 243/3578/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 09 » травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000134, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2025 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 01 травня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Краматорського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05 березня 2025 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 28 частина 2, ст. 114-1 частина 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 частина 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування кримінального провадження.

ОСОБА_4 , 24 квітня 2025 року, у вечірній час доби, приблизно о 18 годин 20 хвилин, перебуваючи по вул. Заводській, м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області (більш точного місця в ході судового розгляду кримінального провадження встановити не виявилось можливим) на узбіччі дороги на землі, помітив один пакет з безбарвної полімерної плівки з пазовим замком, у якому перебувала кристалічна речовина синього кольору.

В цей же час, на цьому ж місці у ОСОБА_4 , який зрозумів, що у пакеті з безбарвної полімерної плівки з пазовим замком знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вищезазначеної особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту.

Реалізовуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, знаходячись на вул. Заводській, м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області (більш точного місця в ході судового розгляду кримінального провадження встановити не виявилось можливим) 24 квітня 2025 року, у вечірній час доби, діючи умисно, з метою особистого вживання, без мети збуту, підняв з землі один пакет з безбарвної полімерної плівки з пазовим замком з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, та поклав його до кишені своєї сумки чорного кольору, одягненої на ньому, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,6778 грама для особистого вживання без мети збуту, після чого направився за місцем свого мешкання.

Надалі, 24 квітня 2025 року, приблизно о 18 годин 40 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Заводській, м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів та під час спілкування повідомив, що зберігає при собі заборонену речовину та добровільно видав працівникам поліції з кишені сумки, одягненою на ньому, пакет з безбарвної полімерної плівки з пазовим замком, у якому перебувала особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,6778 грама.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 частиною 1 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

01 травня 2025 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000134, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частиною 1 КК України у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі ч. 1 ст. 71, п.1 ч.1 ст. 72, ч.3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2025 року (справа № 243/9913/24, провадження № 1-кп/243/417/2025).

Згідно даної угоди Прокурор Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000134, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2025 року та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 309 частина 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 частиною 1 КК України у виді обмеження волі на строк один рік та на підставі ч. 1 ст. 71, п.1 ч.1 ст. 72, ч.3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2025 року (справа № 243/9913/24, провадження № 1-кп/243/417/2025).

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просила суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, в обсязі підозри, та пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення Угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного, та просила призначити йому узгоджену міру покарання, зазначила, що будь-якого тиску на обвинуваченого вчинено не було, всі дії є добровільними, укладення угоди відбувалося в її присутності, просила затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000134, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 309 частина 1 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

Як вказано у ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно абз.3 п.25 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України.

У відповідності до частини 3 статті 78 КК України « У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.»

На підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2025 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 28 частина 2, ст. 114-1 частина 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк два роки.

Отже, при визначенні остаточного покарання на підставі ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного у даному кримінальному провадженні, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

27 серпня 2024 року ОСОБА_4 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 30 серпня 2024 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4), дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 28 частина 2, ст. 114-1 частина 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки. 06 березня 2025 року ОСОБА_4 було звільнено з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4) на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2025 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Луганського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, за Висновком № СЕ-19/113-25/2837-НЗПРАП від 28 квітня 2025 року проведеної в кримінальному провадженні №0000134 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2025 року складають 2228 грн 50 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 01 травня 2025 року між Прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000134, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2025 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частина 1 КК України.

Призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

За сукупністю вироків, у відповідності до частини 1 статті 71, п.п. «б» пункту 1 частини 1 статті 72, частини 3 статті 78 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за цим вироком не відбутої частини покарання, призначеного на підставі Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2025 року позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців з ізоляцією засудженого та поміщення його до Кримінально виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_7 відраховувати з моменту його затримання і поміщення до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження (справа № 243/9913/24, провадження № 1-кп/243/417/2025) з 27 серпня 2024 року до 06 березня 2025 року включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_6 і етапування його для відбування ним покарання у виді позбавлення волі до Державної установи « Дніпровська установа виконання покарань (№4)» доручити співробітникам поліції Відділу поліції №4 Краматорського Районного Управління Поліції ГУНП в Донецькій області.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Краматорського району Донецької області, РНОКПП: невідомий, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000076, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 березня 2025 року - Висновок експерта № СЕ-19/113-25/2837- НЗПРАП від 28 квітня 2025 року, у розмірі 2228 грн 50 коп ( дві тисячі двісті двадцять вісім грн. 50 коп).

Речові докази по справі: речовину, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,6778 гр, які долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000123, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2025 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 29 квітня 2025 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією № 677 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1