Справа №290/1717/24
УХВАЛА

19.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника малолітнього

потерпілого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду міста Житомира перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000000530 від 19.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст.115 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 25.04.2025 р. обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 25.06.2025 р. включно.

Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, яке мотивовано тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 177 КПК існують, триває судовий розгляд.

Обвинувачений та його захисник, представник малолітнього потерпілого не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або сторони захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вчиненню дій, передбачених п.п. 1-5 частини 1 статті 177 КПК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені п.п. 1-12 статті 178 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризиків переховування від суду; вчинення нового кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховуватися від суду, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до особливо тяжких злочинів, є злочином проти життя і здоров`я особи з кваліфікованим складом, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, у тому числі і довічне позбавлення волі.

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то колегія суддів вважає, що цей ризик є наявним, оскільки раніше ОСОБА_7 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення і звільнено від відбування покарання з випробуванням, і новий злочин він вчинив під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

З встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження строку застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких не може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_7 не належить до цього переліку осіб.

На переконання колегії суддів, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам. Про це свідчать обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , зокрема, спосіб вчинення злочину та його особливо тяжкі наслідки.

Окрім встановлених ризиків, колегія суддів враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні прокурора, а застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає ОСОБА_7 розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184,ст. 331, ст.ст. 369-372 КПК України, колегія суддів, -ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 17 серпня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3