Справа №766/6817/25
н/п 1-кп/766/3689/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

02.09.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегією суддів

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

за участю:

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

під час проведення в режимі відеоконференції відкритого судового розгляду у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.06.2024 за № 0000279 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Текелі, Талди-Курганської області, Казахстан, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України

встановив:

На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.

До обвинуваченої ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 18.04.2025 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжений востаннє ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.07.2025 строком до 04.09.2025.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочину, який їй інкримінується.

Обвинувачена заперечила проти заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченої під вартою та зазначила, що ризики недоведені.

Захисник заперечив проти заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченої під вартою та вважав за можливе змінити обвинуваченій запобіжний захід на менш суворий визначити розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (ч. 3 ст. 331 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

За матеріалами справи ОСОБА_7 обвинувачується зокрема у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за санкцією якої можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченої переховуватись від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана їй у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину; оскільки серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачена може втекти. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачена може ухилитись від його відбування. Соціальні зв`язки обвинуваченої та сукупність інших відомостей про її особу в світлі інкримінованих обставин злочину не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які б спростували існування зазначеного ризику.

Крім того, суд враховує можливість обвинуваченої вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки вона обвинувачується в тому, що поширювала військово значущу інформацію особами, які є адміністраторами антиукраїнських медіаплатформ у всесвітній мережі Інтернет, а саме Тelegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу зазначені ризики, на думку суду, не змінились після вирішення відповідного питання слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора, суд враховує у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою за ч.2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України (позбавленням волі строком п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна), характеризуючі дані про її особу (її вік, відсутність сім`ї, власного житла, те, що вона непрацевлаштована, відсутність у справі даних про те, що стан її здоров`я перешкоджає перебуванню нею у місці попереднього ув`язнення).

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченої, тяжкості злочину, який їй інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, а також запобігання її спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 31 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-4421 КК України.

З огляду на наведене, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні зокрема злочину, вчиненого під час дії воєнного стану та передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, беручи до уваги інкриміновані їй обставини його вчинення, суд вважає, що розмір застави визначенню не підлягає.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 199, 369, 376, КПК України, суд

постановив:

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжити по 31 жовтня 2025 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченою, її захисником, прокурором протягом 5(п`яти)днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для обвинуваченої строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3