Справа №303/6256/25
Провадження №1-кп/303/521/25
ВИРОК

Іменем України

11 вересня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадження №0000354 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121 КК України;

з участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисниці ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 26 травня 2025 року близько 14 години 40 хвилин разом із своїм сином ОСОБА_5 розпивали алкогольні напої в кухонній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 де між ними виникла сварка.

У ході сварки ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх карність і настання тяжкої шкоди здоров`ю потерпілому, з метою спричинити тілесні ушкодження сину, взяв із шухляди кухонної шафи ніж з полімерною рукояткою жовтого кольору і лезом цього ножа та умисно, наніс один удар в область грудної клітки ОСОБА_5 .

У результаті таких дій, ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки, правобічний посттравматичний гемоторакс плевральної порожнини.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, відповідно до п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» що виникли внаслідок дії колюче ріжучого предмету, чим може бути лезо ножа незадовго до госпіталізації.

Такі дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Пояснив, що 26 травня 2025 року розпивали з сином алкогольні напої в кафе, у другій половині дня повернулися додому в будинок АДРЕСА_1 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння він ліг спати, син його розбудив, і вже безпосередньо у кухні між ними виникла сварка. У ході сварки, у нього в руці опинився ніж, будучи обуреним, він розвернувся обличчям до сина і спричинив йому поранення у верхню частину тулуба. Яким чином відбулися події чітко пояснити не може, але побачивши що у сина тече кров він відразу викликав швидку допомогу, намагався зупинити кров. Наразі вони примирилися, завдана шкода потерпілому відшкодована.

Потерпілий у судовому засіданні надав аналогічні покази, зазначивши що 26 травня 2025 року знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, вважає що подія сталася з його вини, тому що саме він ініціював сварку з батьком. У той день він вживав алкогольні напої, у тому числі разом з батьком. Сварка між ними виникла на кухні, батько готував їжу, в руках у нього був ніж. У той час він шукав у холодильнику пиво і сильно вдарив дверцятами холодильника, на що батько обурився, розвернувся до нього і несподівано наніс один удар ножем в область тулуба. Яким чином все це відбулося він відразу не зрозумів, побачив кров на майці і повідомив батька. Батько злякався, викликав швидку допомогу, увесь час знаходився поряд з ним надавав йому першу допомогу. З батьком він примирився, жодних претензій до нього не має.

Суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого, у скоєнні ним кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в поряду статті 214 КПК України, внесені 26 травня 2025 року за № 0000354 на підставі повідомлення посадової особи медичної установи.

У ході огляду будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання обвинуваченого 27 травня 2025 року виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6»; мобільний телефон марки «MI» моделі M2007J3SG, металеву трубку для куріння з залишками невідомої речовини рослинного походження; змив з речовини бурого кольору на підлозі; змив з речовини бурого кольору на дверях до кімнати № 3; змив з речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті № 3; штани чорного кольору з залишками речовини бурого кольору; змив з речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті № 5 (кухня); скляні чарки; ніж з жовтою пластиковою ручкою на якій наявна речовина бурого кольору.

Вказані вище речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року на вилучені в ході огляду місця події на речі накладено арешт.

У ході огляду місця події палати №6 КНП «Лікарня Святого Мартина» по вулиці Пирогова,6 у місті Мукачеві виявлено та вилучено речі потерпілого: розірвана навпіл футболка помаранчева зі слідами бурого кольору з маркуванням «PUMA»; гребінець пластмасовий чорного кольору.

На підставі постанови слідчого від 27 травня 2025 року вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року на вилучені в ході огляду місця події речі накладено арешт.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 26 травня 2025 року обвинуваченого затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення в порядку статті 208 КПК України 26 травня 2025 року. У ході обшуку затриманої особи, у обвинуваченого вилучено речі, у який він був одягнений, а саме футболку чорного кольору з написом «NIKE»; шльопки чорного кольору «NIKE». Вилучені речі визнані речовими доказами, ухвалою слідчого судді накладено арешт.

Факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 підтверджується висновком судово-медичного експерта Мукачівського районного відділення СМЕ від 20 червня 2025 року за №226/2026.

Потерпілому було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень. Зокрема, обвинуваченим спричинено тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки, правобічний посттравматичний гемоторакс плевральної порожнини.

Судом встановлено що зазначені вище тілесні ушкодження відносяться до групи тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, відповідно до п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» що виникли внаслідок дії колюче ріжучого предмету, чим може бути лезо ножа незадовго до госпіталізації.

Доведено вину обвинуваченого висновками експертів імунологів судово-медичної імунологічної ДСУ «Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи» №436 від 08 серпня 2025 року та №450 від 15 серпня 2025 року, відповідно до яких кров на штанах та футболці, вилучених на місці події могла походити від людини з групою крові ізогемаглютинінами анти-А і анти-В в тому числі як від потерпілого ОСОБА_5 , так і від обвинуваченого, за умови наявності у них тілесних ушкоджень.

Слід зазначити що в ході слідчого експерименту, проведеного з дотриманням вимог статті 240 КПК України, що підтверджується відповідним протоколом від 27 травня 2025 року та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, обвинувачений повністю відтворив події, які мали місце 26 травня 2025 року в кухонній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 . Обвинувачений вказав на місце вчинення кримінального правопорушення та відтворив механізм спричинення тілесного ушкодження своєму сину ОСОБА_5 .

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

У свою чергу, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, при яких обвинувачений 26 травня 2025 року на ґрунті раптово виниклої суперечки, наніс ОСОБА_5 один удар ножем, спричинивши йому тілесне ушкодження, яке відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень.

Зокрема, факт спричинення тілесного ушкодження потерпілому, яке відносяться до групи тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, підтверджується висновком судово-медичного експерта Мукачівського районного відділення СМЕ від 20 червня 2025 року.

Доведеною слід вважати вину обвинуваченого, наданими суду стороною обвинувачення, протоколами огляду місця події від 26 травня 2025 року в ході яких виявлено та вилучено речі, які містять сліди крові та безпосередньо знаряддя вчинення кримінального правопорушення. При цьому, висновками експертів імунологів №436 від 08 серпня 2025 року та №450 від 15 серпня 2025 року доведено, що кров, виявлена на вилучених та оглянутих речах може походити від потерпілого ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що в ході слідчого експерименту 27 травня 2025 року обвинувачений повністю відтворив обставини вчинення кримінального правопорушення та механізм спричинення тілесного ушкодження потерпілому.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується, що останній раніше не судимий, на обліку в центрі зайнятості та у психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Стороною захисту доведено що обвинувачений потребує лікування за наслідками отриманої раніше травми, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 1 статті 121 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням статей 75,76 КК України.

Потерплий просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.

Захисниця обвинуваченого просила призначити покарання із застосуванням статей 75,76КК України.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно статті 66 КК України, суд визнає активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно статті 67 КК України, судом визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення з урахуванням статті 12 КК України.

У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілим, відшкодував заподіяну шкоду, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи як заборона перебувати в місці спільного проживання з сином ОСОБА_5 , із покладенням обов`язку проходження програми для кривдників буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілого, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів й цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду щодо обвинуваченого від 18 серпня 2025 року, в порядку статей 203, 377 КПК України, скасувати та звільнити обвинувачено з-під варти у залі судових засідань.

Арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року, на вилучені в ході огляду місця події речі, слід скасувати з урахуванням вимог статті 174 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

ОСОБА_3 призначити за частиною 1 статті 121 КК України покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 03 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі пунктів 1,5 частини 1 статті 91-1 КК України застосувати стосовно ОСОБА_3 обмежувальні заходи заборонити перебувати в місці спільного проживання з сином ОСОБА_5 та пройти програму для кривдників протягом трьох місяців.

Речовий доказ: mikro SD на 32 Gb, на якому збережено відео файли проведення слідчого експерименту - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6», мобільний телефон марки «MI» моделі M2007J3SG, гребінець пластмасовий чорного кольору; чорну футболку «NIKE»; шльопки чорного кольору «NIKE», які знаходяться на відповідальному зберіганні у Відділі поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику.

Речовий доказ: металеву трубку для куріння з залишками невідомої речовини рослинного походження; змив з речовини бурого кольору на підлозі; змив з речовини бурого кольору на дверях до кімнати № 3; змив з речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті № 3; штани чорного кольору з залишками речовини бурого кольору; змив з речовини бурого кольору на підлозі в кімнаті № 5 (кухня); скляні чарки; ніж з жовтою пластиковою ручкою на якій наявна речовина бурого кольору; розірвану навпіл футболку зі слідами бурого кольору з маркуванням «PUMA»; які знаходяться на відповідальному зберіганні у Відділі поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у виді тримання під вартою, в порядку статей 203, 377 КПК України, - скасувати та звільнити ОСОБА_3 негайно з-під варти у залі суду.

Арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_7