Справа №463/7821/24
Провадження №1-кс/463/4650/25
УХВАЛА

слідчого судді

02 червня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ-ОЙЛ" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000246 від 03.10.2023,

встановила:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ-ОЙЛ" звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, арешт на яке накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000246 від 03.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 204 КК України, а самена паливо-мастильні матеріали «бензин» близько 6000 літр (із металевої ємності прямокутної форми, зеленого кольору (висотою 170 см., шириною 280см. заповнена рідиною на 140 см.) та паливо_мастильні матеріали «бензин» близько 4500 літр (із металевої ємності круглої форми, білого кольору (висотою 429 см., шириною 273 см. заповнена рідиною на 64 см.), які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ-ОЙЛ".

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000246 від 03.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 204 КК України, накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку АЗС ТзОВ «Росінтергаз» за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н., с. Дуліби, вул. Шевченка, 133б, а саме на паливо-мастильні матеріали «бензин» близько 6000 літр (із металевої ємності прямокутної форми, зеленого кольору (висотою 170 см., шириною 280см. заповнена рідиною на 140 см.) та паливо-мастильні матеріали «бензин» близько 4500 літр (із металевої ємності круглої форми, білого кольору (висотою 429 см., шириною 273 см. заповнена рідиною на 64 см.). Адвокат зазначає, що вказані паливно-мастильні матеріали не мають жодного відношення до кримінального провадження, не містять жодних ознак того, що так здобуті злочинним чи іншим протиправним шляхом, відповідно не відповідають ознакам речових доказів. Такі паливно-мастильні матеріали належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Вест-Ойл» та не мають жодного відношення до діяльності ТОВ «Росінтергаз». Вищезазначені паливно-мастильні матеріали не є доказом у даному кримінальному провадженні, в т.ч. і речовим, та не мають жодного доказового значення, адже вилучені паливно-мастильні матеріали не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується. Окрім цього вилучені паливно-мастильні матеріали не зберегли на собі жодних слідів та не містить жодних інших відомостей щодо вчинення розслідуваного кримінального правопорушення. Окрім цього вилучені паливно-мастильні матеріали ніколи не були об`єктом кримінально протиправних дій та не були набуті кримінально-протиправним шляхом, що підтверджується долученими до цього клопотання документами. Зважаючи на вищевикладене можна з впевненістю констатувати, що по-перше вилучені паливно-мастильні матеріали не відповідають ознакам речових доказів, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України а, відтак, не є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000246 від 03.10.2023 і не мають жодного безпосереднього відношення до розслідуваного кримінального правопорушення. З огляду на викладене, накладення арешту з метою збереження речових доказів на майно, яке не відповідає ознакам речового доказу (не є речовим доказом відповідно до норм КПК України) є однозначно необґрунтованим та протиправним. По-друге, за наявною у заявника інформацією попри триваюче досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000246 від 03.10.2023 вилучені паливно-мастильні матеріали жодним чином не використовується стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування. Представник заявника зазначає, що дані паливно-мастильні матеріали не є власністю підозрюваного чи обвинуваченого, Обставини, які були враховані слідчим суддею при накладенні арешту на майно, на даний час перестали існувати, а тому в подальшій забороні не існує потреби.

Адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

ДетективОСОБА_4 проти поданого клопотання заперечив, просив у задоволенні такого вімовити. Подав письмові заперечення.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що у провадженні Підрозділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області перебуває кримінальне провадження за№ 0000246 від 03.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 204 КК України.

Під час досудового розслідування в межах кримінального провадженнявстановлено, що службові особи підприємства промисловості Львівської області в групі із суб`єктами господарювання, вчинили розтрату державного майна, а саме нафтопродуктів. Крім цього, група невстановлених осіб на територіях Львівської та межуючих областей організувала виготовлення та збут підакцизного товару, а саме світлих нафтопродуктів (бензин та дизельне паливо), які утворюються в результаті переробки нафти на міні нафтопереробному заводі, які в подальшому збувають за допомогою мережі підконтрольних АЗС.

В період з 11.09.2024 до 03:08 год. 14.09.2024, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 20.08.2024 (справа №463/7821/24, судове провадження №1-кс/463/6326/24), проведено обшук на АЗС ТзоВ «Росінтергаз» за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н., с. Дуліби, вул. Шевченка, 133б.

14.09.2024 вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, враховуючи те, що таке зберегло на собі можливі сліди кримінального правопорушення, буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, воно підпадає під ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000246 від 03.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 204 КК України, накладено арешт на паливо-мастильні матеріали «бензин» близько 6000 літр (із металевої ємності прямокутної форми, зеленого кольору (висотою 170 см., шириною 280см. заповнена рідиною на 140 см.) та паливо_мастильні матеріаліи «бензин» близько 4500 літр (із металевої ємності круглої форми, білого кольору (висотою 429 см., шириною 273 см. заповнена рідиною на 64 см.), які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ-ОЙЛ".

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідча суддя повинна діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Під час судового розгляду встановлено, що детективами Підрозділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 від 03.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 204 КК України, проводяться усі необхідні слідчі дії, зокрема станом на 26.05.2025 проводиться додаткова експертиза нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, виконання якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз» ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаного у клопотанні майна, відповідно до поданного клопотання на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не відпали, а тому відсутні правові підстави для задоволення клопотанняадвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ-ОЙЛ" про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідча суддя,

постановила:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ-ОЙЛ" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000246 від 03.10.2023, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 03.06.2025 року о 10 год. 00 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1