Справа №295/5010/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє від імені та в інтересах власника майна ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000042 від 03.03.2017року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що в рамках кримінального провадження №0000042 27.09.2019 року у справі № 295/14784/19 слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира постановлено ухвалу про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:1112, :04:000:1113, площами 0,7133 га кожна, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Даною ухвалою також заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним (кадастровим) реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, стосовно вказаних земельних ділянок. За словами адвоката, дані ділянки належать на праві власності ОСОБА_6 , останній як належний набувач (власник) указаних земельних ділянок не являється фігурантом згадуваного вище кримінального провадження, а також свідком або потерпілим у ньому. У свою чергу, кримінальне провадження розпочате та триває із березня 2017 року, на даний час не існує жодної обставини, що свідчить про необхідність застосування у кримінальному провадженні будь-яких заходів забезпечення, котрі застосовуються з метою дієвості кримінального провадження. Крім цього, позбавлення ОСОБА_6 , як добросовісного власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на викладене, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить скасувати арешт на земельні ділянки із забороною проводити будь-які дії відносно них.

Представник заявника адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив скасувати арешт на вказані земельні ділянки.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання. Пояснила, що останні зміни до законодавства України стосуються лише добросовісних набувачів і механізм повернення земельних ділянок полягає у їх витребуванні. Вказані землі, на які накладено арешт, є обмежено оборотні і не можуть перебувати у власності громадян. Повернення таких ділянок може бути виключно шляхом пред`явлення негаторного позову.

Заслухавши думки учасників провадження, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000042 від 03.03.2017року слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 27.09.2019 року у справі 295/14784/19 постановлено ухвалу, якою накладено арешт на ряд земельних ділянок, у тому числі й на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:1112, :04:000:1113, площами 0,7133 га кожна, що розташовані на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області та належать на праві власності ОСОБА_6 , а також заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним (кадастровим) реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру, стосовно вказаних земельних ділянок.

Належність указаних вище ділянок на праві приватної власності ОСОБА_6 підтверджується також відповідними державними актами на право власності на земельні ділянки серії «ЯЛ» № 872450 та «ЯЛ» № 872451, виданими 02 грудня 2010 року.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою для накладення арешту на земельні ділянки суддею у справі 295/14784/19 визначено те, що вказане вище майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження виникла необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу за змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

На переконання слідчого судді, як в ході розгляду клопотання про арешт майна у справі 295/14784/19, так і під час розгляду клопотання про скасування арешту майна стороною обвинувачення була доведена можливість використання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:1112, :04:000:1113 як речових доказів у кримінальному провадженні, так як вони, з огляду на правову кваліфікацію кримінального правопорушення та встановлені в ході розгляду клопотання обставини, можуть бути безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій.

Слідчим суддею також звернуто увагу, що в рамках кримінального провадження начальником відділення СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області винесено постанову про уточнення питань у призначеній земельно-технічній експертизі, яку скеровано для виконання до Житомирського відділення КНДІСЕ. У цій постанові стороною обвинувачення поставлено перед експертом ряд питань, зокрема, стосовно відповідності фізичних характеристик земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:1112 та :04:000:1113 правовстановлюючим документам та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, входження даних ділянок в межі прибрежно-захисної смуги річки Тетерів. На час розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчому судді не надано доказів проведення даної експертизи.

Окремо слід зауважити, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя не наділений правом встановлювати наявність або відсутність вини особи у певному діянні, так само як і наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, у тому числі й однієї із його ознак.

Оцінивши позицію учасників провадження, наявні у матеріалах клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав на даному етапі досудового розслідування скасовувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.09.2019 року, оскільки слідство у кримінальному провадженні триває, беззаперечних доказів зникнення потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження в ході розгляду клопотання встановлено не було. На думку слідчого судді, наразі потреби досудового розслідування виправдовують відповідний ступінь втручання у право власності особи на майно.

З огляду на викладене, завдання кримінального провадження, завдання та мету арешту майна, керуючись ст.ст. 2, 16, 22, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1