Єдиний унікальний номер 725/4939/25
Номер провадження 1-кс/725/927/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

скаржника: ОСОБА_3 ,

представника скаржника: ОСОБА_4 ,

слідчого: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001993 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України на повідомлення про підозру, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на повідомлення про підозру від 20.12.2024 року ОСОБА_3 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у кримінальному провадженні №0001993 від 12.05.20124 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що зміст такого повідомлення про підозру не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки жодних належних доказів, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення за обставин зазначених у повідомлені про підозрі у матеріалах кримінального провадження немає.

Вказував, що згідно п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру має містити такі дані, в тому числі, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Однак, в повідомленні про підозру не зазначено місце вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_3 правопорушення зазначення щодо АДРЕСА_1 не може вважатись зазначенням місця, оскільки не зрозуміло про які область, місто, селище тощо наразі йде мова. Вищевказане свідчить про те, що не встановлено взагалі в якому конкретному місці, на думку слідчого та прокурора, перебував та взагалі міг би перебувати підозрюваний ОСОБА_3 у вказаний ними день та час. Окрім того, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 ККУ, а саме в умисному знищенні чужого майна, за кваліфікуючими ознаками: шляхом підпалу, вчиненого групою осіб, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах. Частина 2 статті 194 ККУ передбачає відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна чинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки. Дана диспозиція не містить кваліфікуючої ознаки такої як групою осіб, в даному випадку ця кваліфікуюча ознака має бути визначена через положення статті 28 КК України.

Також зазначив, що дана підозра у відношенні ОСОБА_3 не відповідає положенням ст. 277 КПК України, а саме правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа не відповідає зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування повідомлення про підозру. Матеріали кримінального провадження не містить посилання на жодне процесуальне джерело доказу в якому була б наявна інформація, відомості, фактичні данні, з яких би вбачалось, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Крім того звертав увагу, що по даному кримінальному провадженню - неналежний потерпілий, що також ставить від великий сумнів обґрунтованість підозри.

Враховуючи наведення просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0001993 від 12 травня 2024 року, вручену 20.12.2024 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 скаргу підтримали та просили скасувати підозру

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували щодо поданої скарги. Крім того повідомили, що 11.06.2025 року ОСОБА_3 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному знищенні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за кваліфікуючими ознаками: шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Пункт 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право підозрюваного, його захисника чи законного представника оскаржити на досудовому провадженні повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Випадки, зміст порядок вручення і зміна повідомлення підозри визначені Главою 22 КПК України (ст. 276-279).

Отже згідно ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 277 КПК України визначено зміст письмового повідомлення про підозру, а саме: Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що доводи на які посилається захисник не можуть мати наслідком скасування підозри, оскільки на даному етапі досудового розслідування матеріали кримінального провадження містять достатньо вагомих доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, виходячи із принципів кримінального судочинства, що наявність обґрунтованої підозри не свідчить про наявність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Повідомлення про підозру є важливою процесуальною дією, вимоги до змісту якої, порядок вручення, а також повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри чітко визначенні Кримінальним процесуальним кодексом України, однак вона (підозра) не є процесуальним рішенням яким завершується досудове розслідування.

Крім того наявність вагомих доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) не одноразово перевірялась слідчими суддями в ході досудового розслідування при застосуванні запобіжного заходу та продовженні його строку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п. 46 рішення від 27.02.1980 у справі «Deweer v. Belgium») особа повинна набути статус підозрюваного виключно у передбаченому законом порядку, з дотриманням установленої законом процедури. Інакше вона не може вважатися такою, що набула процесуального статусу підозрюваного у межах кримінального провадження.

Отже дослідивши зміст повідомлення про підозру, а також дотримання порядку її вручення слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, тим паче, що станом на 11.06.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 276-279, 303-309,372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001993 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України на повідомлення про підозру.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Чернівецького

районного суду міста Чернівців ОСОБА_1