Справа № 452/2107/22
УХВАЛА

про скасування арешту майна

19.06.2025 м. Турка

Слідчий суддя Турківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2022 за № 0000331 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав до слідчого судді Турківського районного суду Львівської області клопотанням про скасування накладеного арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2022, на 17 цепів до шин бензопили, 2 бензопили марки «STIHL 029» та «STIHL MS 180», дворучну металеву пилу із дерев`яними ручками, трактор марки «Т-25» червоного кольору без номерних знаків та реєстраційних документів, чотирьохколісну телігу з дерев`яними бортами, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000331 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та було вилучено 31.08.2022.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що у кримінальному провадженні № 0000331 від 14.07.2022 триває досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2022 по справі № 452/2107/22 на зазначене майно було накладено арешт, водночас трактор марки «Т-25» червоного кольору без номерних знаків та реєстраційних документів, та чотирьохколісна теліга з дерев`яними бортами була передана ОСОБА_5 під розписку на відповідальне зберігання. З часу вилучення вказаного майна, а загалом протягом двох років з часу внесення відомостей до ЄРДР, не було прийнято ні рішення про оголошення будь-кому підозри, ні щодо закриття даного кримінального провадження. Також не було встановлено, чи є вилучені предмети знаряддями вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України. Вказує, що події, про які зазначено в ухвалі про арешт майна від 05.09.2022 мали місце до 13.07.2022, водночас вилучення вказаного майна відбулося 31.08.2022, тобто через півтора місяці з часу виявлення можливого факту вчинення кримінального правопорушення. При цьому, жодних лісоматеріалів у даному кримінальному провадженні не вилучалося. У вказаному кримінальному провадженні не встановлено, чи будь-який з вилучених у заявника предметів був предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто чи всі вилучені предмети, чи якийсь з них, і який саме, чи жоден з них не містять слідів кримінального правопорушення. З урахуванням критерію пропорційності вважає, що вказане майно слід повернути заявнику.

В судовому засіданні представник власника/володільця майна адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_5 клопотання підтримали в повному обсязі з підстав наведених у ньому, просили таке задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, оскільки 13.07.2022 до відділення поліції надійшли матеріали з Турківського ДЛГП «Галсільліс» з приводу того, що 04.07.2022 працівниками лісового господарства було виявлено самовільну рубку в Лімнянському лісництві в кількості 18 дерев породи «Ялиця», також працівниками лісового господарства було виявлено, що ОСОБА_5 перевозив з лісового масиву 3 деревини трактором за допомогою чотирьохколісної теліги, що підтверджується відповідними фотознімками. Під час досудового розслідування було проведено обшук по місцю проживання ОСОБА_5 та вилучено вказане майно, при тому з`ясовано, що лісопродукцію ОСОБА_5 порізав, тому на даний час така лісопродукція відсутня. Сам ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно був у лісі та вчинив незаконну порубку лише 1 дерева, під час слідчого експерименту ОСОБА_5 вказав на пеньок, де вчинив порубку. Згідно висновку екологічної експертизи розмір збитку по цьому 1 дереві становить приблизно 18 000 грн, станом на 2022 рік для того, щоб притягнути особу до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.246 КК України, розмір заподіяної шкоди має становити 24 000 грн. Органами досудового розслідування неможливо встановити вирубку решти 17 дерев породи «Ялиця» на даний момент. Також ОСОБА_5 не вказав чим саме здійснював порубку лісопродукції, при тому, проведення відповідної експертизи не є доцільним, через сплив значного проміжку часу, коли можна було з`ясувати якою бензопилою вчинено правопорушення. Вказав, що не заперечує щодо часткового задоволення клопотання в частині скасування арешту на вказане майно щодо заборони користування, оскільки потреба в дослідженні речових доказів не відпала.

Слідчий підтримав думку прокурора та вказав що не заперечує щодо часткового задоволення заявленого клопотання з підстав, наведених прокурором.

Заслухавши думку представника власника/володільця майна, власника/володільця майна, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з представлених під час розгляду клопотання матеріалів досудового розслідування, а саме з витягу з ЄРДР № 0000331 від 14.07.2022 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, у зв`язку з тим, що 04.07.2022 працівниками лісового господарства було виявлено самовільну рубку в Лімнянському лісництві в кількості 18 дерев породи «Ялиця».

Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2022 накладено арешт на 17 цепів до шин бензопили, 2 бензопили марки «STIHL 029» та «STIHL MS 180», дворучну металеву пилу із дерев`яними ручками, трактор марки «Т-25» червоного кольору без номерних знаків та реєстраційних документів, чотирьохколісну телігу з дерев`яними бортами; трактор марки «Т-25» червоного кольору без номерних знаків та реєстраційних документів, та чотирьохколісна теліга з дерев`яними бортами передано ОСОБА_5 під розписку на відповідальне зберігання та користування з забороною його відчуження, розпорядження.

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту є збереження речових доказів, недопущення їх знищення, втрати чи пошкодження..

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4ч.2 ст.170цьогоКодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя враховує, що арешт на вказане у клопотанні майно був накладений ще 05.09.2022, а тому, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з арештованим майном.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує, що власнику/володільцю майна ОСОБА_5 підозри в рамках кримінального провадження, внесеного 14.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331, не оголошено.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок зберігання речових доказів врегульовано Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, якою визначено, що речові докази можуть зберігатися в тому числі у власника, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Як вже було встановлено, ОСОБА_5 є власником/володільцем вказаного у клопотанні майна, відповідно, передача майна, а саме: 17 цепів до шин бензопили, 2 бензопили марки «STIHL 029» та «STIHL MS 180», дворучну металеву пилу із дерев`яними ручками що визнано речовими доказами, на зберігання власнику/володільцю відповідає вимогам вказаної Інструкції.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24.10.1986, серія А, №108. п.52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

Таким чином, оскільки обставини, які були враховані при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, враховуючи положення ст.100 КПК України, якими передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, слідчий суддя вважає за необхідне в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме скасувати накладений на майно - 17 цепів до шин бензопили, 2 бензопили марки «STIHL 029» та «STIHL MS 180», дворучну металеву пилу із дерев`яними ручками, арешт в частині заборони користування та передати це майно його власнику/володільцю на відповідальне зберігання.

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному 14.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331, триває досудове розслідування, а вказане у клопотанні майно визнано речовими доказами, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку у справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони користування таким майном.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що у випадку розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інших незаконних дій з таким майном, власник, якому майно передане на відповідальне зберігання, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.388 КК України.

Керуючись ст.ст. 3, 22, 170-174, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, - задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2022, а саме на: 17 цепів до шин бензопили, 2 бензопили марки «STIHL 029» та «STIHL MS 180», дворучну металеву пилу із дерев`яними ручками, яке на правi власностi/володіння належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - та передати таке майно на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 заборонено відчужувати та розпоряджатися 17 цепами до шин бензопили, 2 бензопилами марки «STIHL 029» та «STIHL MS 180», дворучною металевою пилою із дерев`яними ручками до скасування арешту майна.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На ухвалу протягом 5-ти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_7