Єдиний унікальний номер 305/2636/25
Номер провадження 1-кс/305/308/25
УХВАЛА

про відмову в арешті майна

30.07.2025 м. Рахів

Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

володільця майна ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

встановив:

До суду 28.07.2025 засобами поштового зв`язку надійшло клопотання дізнавача СД Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , датоване 21.07.2025, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 від 21.07.2025 за ч. 4 ст. 358 КК України, з додатками.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від того ж дня визначено слідчого суддю у справі ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтоване таким.

Під час проведення огляду місця події 20.07.2025 вилучено автомобіль марки PEUGEOT моделі Expert 2002 року випуску із д.н.з. НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.12.2009, видане на ім`я ОСОБА_5 .

Рахівським РВП 21.07.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2025 близько 10 год в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, на стаціонарному блокпосту «Лазещина» при перевірці документів ОСОБА_8 пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.12.2009 на автомобіль марки PEUGEOT моделі Expert, 2002 року випуску, із д.н.з. НОМЕР_1 , які містять явні ознаки підробки.

Вилучені предмети можуть бути знаряддям вчинення злочину, містять сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема встановлення факту підробки документу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.12.2009.

У зв`язку із наведеним, дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на вилучені речі у спосіб заборони користування, відчуження та розпорядження.

Прокурор ОСОБА_3 та дізнавач ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали подане клопотання з мотивів, наведених у ньому, просили його задовольнити.

Дізнавач пояснив, що під час зупинки автомобіля на блок-посту «Лазещина» було отримано відомості з відомчої бази даних, відповідно до яких реєстраційний номер НОМЕР_1 належить мотоциклу Spyke ZZ, а не вилученому автомобілю, тому виникають сумніви щодо можливої підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Власниця майна ОСОБА_9 пояснила, що автомобіль придбала у 2009 році, зареєструвала та користується 16 років, часто перевіряли документи, однак жодного разу не було ніяких зауважень.

Володілець майна ОСОБА_7 ствердив, що коли його зупинили на блокпосту працівники поліції, то сказали, що номери зареєстровані на мотоцикл, ніяких підозр щодо підробки не казали. Він їздив на автомобілі, багато постів проїжджав, постійно перевіряли і не було ніяких проблем. Раніше купляв запчастини на автомобіль по він-коду, все відповідало дійсності.

Представник власника майна ОСОБА_6 заявив, що стороною обвинувачення у кримінальному провадженні допущено цілий ряд порушень, зокрема і щодо терміну подання клопотання до суду, тому просить відмовити у задоволенні. Пояснив, що у клопотанні не зазначено, які саме є ознаки підробки, а те, що за таким самим номером зареєстровано і мотоцикл, не має відношення до справи, вважає, що один реєстраційний номер може повторюватись у різних категоріях транспортних засобів.

У судовому засіданні було досліджено матеріали, додані до клопотання, а також подані слідчому судді представником власника майна.

Вирішуючи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя виходить із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2-3 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000195 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування, 20.07.2025 близько 10 год в с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, на стаціонарному блокпосту «Лазещина» при перевірці документів ОСОБА_8 пред`явив працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 30.12.2009 на автомобіль марки PEUGEOT моделі Expert, 2002 року випуску, із д.н.з. НОМЕР_1 , які містять явні ознаки підробки.

З матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль є власністю ОСОБА_9 та перебував у володінні ОСОБА_7 (її чоловіка), що ті не заперечили.

Право власності на автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , копія якого долучено до матеріалів, та яке на думку органу досудового розслідування містить ознаки підробки.

Разом з тим, оригінал свідоцтва слідчому судді на вивчення не надано у зв`язку із тим, що воно направлено експерту для проведення експертизи.

Відомості про призначення експертизи вузлів транспортного засобу у матеріалах відсутні.

Листом ТСЦ МВС № 2143 від 23.07.2025 стверджено, що за державним номерним знаком НОМЕР_1 зареєстровано два транспортні засоби, а саме мотоцикл Spyke, належний ОСОБА_10 , та автомобіль PEUGEOT Expert.

У додаткових поясненнях представник власника майна ОСОБА_6 ствердив про численні порушення органом досудового розслідування вимог законодавчих актів, що регулюють порядок відправлення поштової кореспонденції, а основним порушенням КПК України є подання клопотання про арешт майна з порушенням строку (не пізніше наступного робочого дня). Так, хоча клопотання і датоване 21.07.2025, на конверті міститься печатка поштової установи з датою 21.07.2025, однак до клопотання додано копію документа - супровідного листа в НДЕКЦ, датованого 21.07.2025, на якому наявна рукописна відмітка про його отримання, датована 23.07.2025, доставка відправлення не могла тривати сім днів (з 21 по 28 липня), що явно свідчить про направлення клопотання не раніше, ніж 23.07.2025, тобто з порушенням.

Представники сторони обвинувачення з даного приводу не висловились, наполягають на задоволенні клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується з думкою представника ОСОБА_6 , що стороною обвинувачення порушено строк подання клопотання, визначений у ч. 5 ст. 171 КПК України, доводи представника власника майна не спростовано.

Як зазначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Крім того, у клопотанні не зазначено про визнання вилученого майна - автомобіля марки PEUGEOT моделі Expert та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу речовими доказами у кримінальному провадженні, копія постанови з даного приводу в матеріалах відсутня.

Вилучене майно не повністю відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме речовим доказом у кримінальному провадженні за фактом використання завідомо підробленого документа може бути такий документ, а належність до речових доказів вилученого автомобіля не обґрунтована взагалі.

Разом з тим, ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий (дізнавач) за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

У даному випадку про підозру у кримінальному провадженні не повідомлено нікому, у тому числі і власнику (володільцю) майна, тому з клопотанням про накладення арешту на його майно як третьої особи може звернутися лише прокурор, а не дізнавач.

Таким чином, враховуючи, що стороною обвинувачення порушено строк подання клопотання про арешт майна, клопотання про поновлення цього процесуального строку не подавались, вилучене майно не визнано речовими доказами, клопотання подане неуповноваженою особою, арешт на майно накладений бути не може, а тимчасово вилучене майно підлягає поверненню.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, а тому в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Пунктом 3 частини 1 статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Керуючись статтями 170-173, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про арешт майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити дізнавачу, прокурору та представнику власника майна, а у разі їх відсутності під час оголошення ухвали надіслати її копію.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04.08.2025 о 8:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11