Справа № 751/4246/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/569/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду застосовано запобіжний захід до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, у виді тримання під вартою, на строк до 22 липня 2025 року, без визначення розміру застави. Місцевий суд вказав на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, враховуючи складність справи та стадію кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що обрання відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, на даний час є недоцільним.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу місцевого суду та визначити ОСОБА_9 розмір застави. В обґрунтування скарги послався на порушення місцевим судом положень ч.3 ст.183 КПК України, оскільки при постановленні ухвали про застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд був зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. Проте, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд в черговий раз безпідставно не визначив ОСОБА_9 розмір застави. Також вказав, що прокурором у судовому засіданні не було доведено факт порушення ОСОБА_9 умов перебування під заставою раніше.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, на розгляді Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16.12.2020 за №0006120, по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.05.2023 обвинуваченого ОСОБА_9 було оголошено у міжнародний розшук та щодо останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

12.03.2025 на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова з Міністерства юстиції України надійшов лист щодо видачі з ФРН ОСОБА_9 , у якому повідомлено, що процедуру екстрадиції ОСОБА_9 заплановано здійснити 24.03.2025 в аеропорту м. Мюнхена. Також повідомляють, що рішення про видачу ОСОБА_9 до України прийнято компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина з урахуванням наданих Міністерством юстиції України відповідних гарантій, у тому числі, що у разі видачі в Україну ОСОБА_9 буде утримуватись під вартою в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

На підставі ухвали судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.03.2025, було відновлено судове провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 та призначено підготовче судове засідання.

25.03.2025 до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, з подальшим його утриманням в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.03.2025 року до обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 шістдесят днів - до 24 травня 2025 року, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

За змістом ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПКУ.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання прокурора, місцевий суд, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; особу обвинуваченого, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та офіційного джерела прибутку, а також той факт, що обвинувачений переховувався від суду, перебував у міжнародному розшуку; дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевий суд правильно зазначив про існування вказаних прокурором ризиків, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають обрання ОСОБА_9 більш м`якого виду запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, згідно з пунктом 3 частини 4 даної статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

На переконання колегії суддів, місцевий суд, згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.182, ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України, зважаючи на дискреційні повноваження суду щодо визначення розміру застави; при застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано не визначив розмір застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2025 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4