Справа № 201/6515/25
Провадження 1-кс/201/2470/2025
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 05.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів.

У клопотанні зазначено, що до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, справа №201/1635/25 від 11.02.2025 року щодо зобов`язання уповноваженої особи ВП №2 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 від 04.02.2025 року.

За даним фактом 05.03.2025 року слідчим СВ ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000328, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Із поданої заяви про вчинене кримінальне правопорушення встановлено наступне:

28.12.2024 року слідчим СВ ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000312 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України. Підставою для відкриття провадження стала заява ОСОБА_6 , з якої вбачалося, що нібито мали місце шахрайські дії, пов`язані з переоформленням квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить її цивільному чоловіку ОСОБА_7 .

З ухвали ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025 року у справі № 201/403/25 вбачається, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 дізналась, що в ході слідства заявниця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх свідченнях стверджували, що 23.09.2024 року вона приїздила до ОСОБА_7 у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , повідомила, що вона від адвоката ОСОБА_8 , а також що згідно алгоритму їх роботи, він має підписати довіреність на ім`я невідомої йому жінки ОСОБА_9 , яка нібито буде представляти його інтереси та зможе завершити оформлення спадщини та переоформить квартиру на їх сина.

У показаннях ОСОБА_7 містяться твердження, що він, ознайомившись з текстом довіреності, зрозумів, що довіреність надає право на розпорядженням майном, виселення його з квартири, злякався можливих шахрайських дій сторонніх осіб і відмовився щось підписувати, забрав копію документа та більше не підтримував жодних контактів із «жінкою-нотаріусом» та адвокатом ОСОБА_8 . У свою чергу, ОСОБА_6 розповіла правоохоронним органам, що незадовго до цього до неї додому нібито приїздив адвокат, який забрав паспорт громадянина України ОСОБА_7 і запевнив, що саме з метою оформлення договору про надання правової допомоги та сприяння у вирішенні спадкових питань стосовно згаданої квартири. Суттєвим є те, що 30.01.2025 року на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_5 , надійшла ухвала ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025 року у справі № 201/403/25, якою слідчому було надано тимчасовий доступ із подальшим вилученням оригіналів документів із нотаріальної справи щодо довіреності, посвідченої ОСОБА_5 від імені ОСОБА_7 . У цій самій ухвалі викладено стислу фабулу того, що інкримінується невстановленим особам: вони, буцімто, маючи на меті заволодіти квартирою, скористалися «підробленою довіреністю», тоді як ОСОБА_7 стверджував, що відмовився її підписати.

Ознайомившись із текстом ухвали, ОСОБА_5 була вкрай здивована, адже 23.09.2024 року нею, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) дійсно була посвідчена довіреність від імені ОСОБА_7 , зареєстрована в реєстрі за № 1173. До посвідчення довіреності ОСОБА_5 були виконано всі вимоги чинного законодавства щодо встановлення особи довірителя, перевірки його дієздатності, встановлення його справжньої волі щодо змісту довіреності та повноважень представника. Нотаріусом було наголошено на тому, що довіреність передбачає повноваження не тільки щодо оформлення спадщини, а ще й право на розпорядження майном. Крім того, жодних вказівок чи пояснень про те, що довіреність має бути складена в інтересах невідомої для ОСОБА_7 особи, ОСОБА_5 не давала та жодним чином не впливала на волевиявлення ОСОБА_7 . Роз`яснення правових наслідків підписання довіреності та меж представництва, а також обов`язок уважно прочитати й усвідомити текст, були виконані у повному обсязі, про що ОСОБА_7 підтвердив у своїх свідченнях.

В ході розмови з нотаріусом ОСОБА_7 запевнив, що він повністю погоджується з текстом довіреності та повноваженнями представника, і що якби він не погоджувався з оформленням довіреності чи її змістом, нотаріуса б ніхто просто так не запрошував у СІЗО. Від ОСОБА_7 не надходило жодних заперечень чи зауважень щодо змісту довіреності. Після цього довіреність була добровільно та власноручно підписана ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_5 в двох примірниках. Один примірник довіреності ОСОБА_7 зберігався у справах приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 до моменту його виїмки на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025 року (справа № 201/403/25), що підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03.02.2025 року. Другий примірник довіреності ОСОБА_7 на спеціальному бланку нотаріальних документів був переданий на прохання ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 , оскільки той, перебував в СІЗО і не мав можливості особисто передати. Після підписання двох примірників довіреності ОСОБА_7 попросив надати йому проект довіреності, який не містив його підпису.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності за підробку документів та в подальшому намагався оскаржити договір купівлі-продажу майна.

Також заявником було зазначено, що жодних дій «від імені адвоката ОСОБА_10 » приватний нотаріус ОСОБА_5 не вчиняла, нікому не пропонувала «шахрайським шляхом» відчужити чи перепродати майно та не здійснювала інших вчинків, про які заявляють ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , що дає підстави вважати, що ці особи свідомо вигадують історію таким чином, ніби їм нічого не було відомо. Така викривлена версія подій, на думку ОСОБА_5 , має характер явно неправдивих показань, які вводять в оману органи досудового розслідування, і до того ж містять ознаки завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Адже згідно ухвали ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025 року у справі № 201/403/25 випливає, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 фактично звинувачують нотаріуса та невстановлених осіб у злочині, знаючи, що жодного злочину не було.

Прокурор вказував, що у діях громадянина ОСОБА_7 вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 384 КК України (введення в оману суду чи іншого уповноваженого органу), оскільки він поширює неправдиву інформацію про факт «не підписання» довіреності та «шахрайські дії» нотаріуса, що прямо спростовується відповідними нотаріальними документами.

Натомість ОСОБА_6 може бути притягнута до кримінальної відповідальності за статтею 383 КК України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення), адже своїми заявами й поясненнями до органів досудового розслідування вона поширює відомості, які завідомо не відповідають дійсності, ініціюючи перевірку дій нотаріуса ОСОБА_5 за підозрою у «шахрайстві» чи «заволодінні» нерухомістю, що завдає істотної шкоди професійній репутації нотаріуса та може призвести до безпідставного втручання у нотаріальну діяльність.

Так, зі слів заявника, через неправдиві свідчення та заяви ОСОБА_7 і ОСОБА_6 стосовно «протиправного» характеру посвідченої довіреності формуються підстави для сумнівів у доброчесності нотаріальної практики ОСОБА_5 й, більше того, триває кримінальне провадження за ч. 4 ст. 190 КК України, що може бути хибно спрямоване й на невинну особу.

Враховуючи вищевикладене прокурор зазначав, що є достатньо підстав вважати, що здійснення тимчасового доступу до речей і документів, а саме до кримінального провадження № 0000312 від 28.12.2024 року, внесеного до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , буде мати суттєве значення для подальшого здійснення досудового розслідування кримінального провадження і встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та проведення відповідних експертиз.

Зауважував, що з метою доведення обставин викладених в заяві адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 від 04.02.2025 року, органу досудового розслідування необхідні відомості здобуті в ході досудового розслідування іншого кримінального провадження (№ 0000312 від 28.12.2024), а саме допит потерпілого ОСОБА_7 і допит свідка ОСОБА_6 , нотаріальна справа вилучена у нотаріуса ОСОБА_5 та висновки експертів щодо справжності підпису ОСОБА_7 на вищевказаній довіреності.

Отже, прокурор просив надати тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до кримінального провадження № 0000312 від 28.12.2024 року, внесеного до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 з можливістю вилучення оригіналів речей та документів, які необхідні для проведення досудового розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 05.03.2025 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України

Дозвіл на проведення тимчасового доступу надати прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 .

Прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання без його особистої участі.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання розглядається без виклику осіб, у володінні яких знаходяться документи.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, а також шляхом проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі та документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їхні копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей та документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Прокурором доведено, що інформація, зазначена у документах, доступ до яких сторона обвинувачення просить отримати, матиме особливо важливе доказове значення для встановлення обставин кримінального провадження, в тому числі тих, які свідчать про наявність чи відсутність в діянні ознак кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог ст. 84 КПК України, вказані документи є процесуальними джерелами доказів, які можливо встановити лише за умови їх отримання на підставі ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу з можливістю їх вилучення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора в частині надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000312 від 28.12.2024 року підлягає задоволенню, оскільки прокурором надано суду належні та достатні докази того, що дана слідча дія є необхідною в даному кримінальному провадженні, а дані, які необхідно здобути прокурору мають суттєве значення для виявлення та фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення кола причетних осіб, а також ефективного та повного досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею враховано те, що здобути необхідну для досудового розслідування інформацію іншим шляхом, окрім як звернення із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, й отримання останнього, є неможливим.

Між тим, клопотання в частині вилучення оригіналів речей та документів, які необхідні для проведення досудового розслідування, не підлягає задоволенню за його передчасністю та невмотивованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 26, 108, ст.ст.160, 163, 164, 166, 309 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000328 від 05.03.2025 року тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , а саме до матеріалів кримінального провадження № 0000312 від 28.12.2024, внесеного до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Слідчий суддя ОСОБА_1