Провадження № 11-кп/819/264/25 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесене до ЄРДР під №0000402 від 14.05.2024, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угриничі Любешівського району Волинської області, громадянина України, з повною середньою освітою, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 кримінальне провадження №0000402 від 14.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судово-товарознавчої експертизи №2482/24 від 15.05.2024 в сумі 340,00 грн (триста сорок гривень 00 коп.).

Вирішено питання щодо речових доказів.

Встановлені судом обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді номера обслуги 3 розрахунку 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», 13.05.2024 о 05 год. 24 хв., перебуваючи на відкритій ділянці місцевості автостоянки СТО «Шиномонтаж» за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Посад-Покровське, вул. Херсонська 5-А, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до транспортного засобу марки «DAEWOO» моделі «Lanos» з державним номером НОМЕР_2 , таємно викрав автомобільне колесо в зборі, а саме всесезонний скат торгівельної марки «ROSAVA» моделі «CAPITAN» ВС-48 82Т вартістю 1432, 80 грн та сталевий диск торговельної марки «Daewoo Lanos Black R13 W5 PCD4x100 ET49 DIA56.56» вартістю 910,40 грн, шляхом зняття з вказаного транспортного засобу, яке належить ОСОБА_8 , після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 2343,20 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу щодо ОСОБА_7 змінити з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказати, що процесуальні витрати, понесені судовим експертом ОСОБА_9 на проведення судово-товарознавчої експертизи від 10.06.2024 № 2828/24, витрати на проведення якої склали 320 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок держави.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з метою встановлення вартості майна, яке 13.05.2024 викрав останній, на підставі ст.242 КПК України проведено судову товарознавчу експертизу.

За результатами проведення якої приватним судовим експертом складено висновок від 10.06.2024 № 2828/24 та у довідці зазначено вартість проведення цього експертного дослідження 320 грн.

З огляду на викладене, враховуючи втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна відповідальність за діяння, судові витрати понесені під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення на проведення судової товарознавчої експертизи від 10.06.2024 № 2828/24, на суму 320 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорює висновок суду про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України ухвала суду в цій частині в апеляційному порядку не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про зміну ухвали суду в частині вирішення питання про процесуальні витрати, понесених на залучення експерта, та їх віднесення на рахунок держави, колегія суддів виходить із наступного.

Процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому, питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

Приписами ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст.124, ч.1 ст.126, п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Водночас, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 2 ст.479-2 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу, є безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння, в якому обвинувачується особа.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Отже, оскільки судом першої інстанції кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито, при цьому ініціатором проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч.2 ст.122, ст.124 КПК України витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи в сумі 320 гривень не підлягають стягненню з ОСОБА_7 та покладаються на державу.

Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17.

Виходячи з того, що апеляційні доводи прокурора знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає помилковою позицію суду першої інстанції про те, що згідно з ч.1 ст.126 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 320 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, є реабілітуючою підставою, тобто особа не вчинила протиправного діяння, передбаченого кримінальним законом, а ініціатором проведення судової експерти у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування та сторона захисту не залучала жодних експертів, тому зазначені вище процесуальні витрати необхідно віднести на рахунок держави.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 405, 407-409, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 щодо ОСОБА_7 в частині стягнення процесуальних витрат - змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали вказівку суду про стягнення з ОСОБА_7 процесуальних витрат на залучення та проведення судово-товарознавчої експертизи №2482/24 від 15.05.2024 в сумі 320 гривень.

Вказати у резолютивній частині ухвали, що процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №2482/24 від 15.05.2024 у сумі 320 гривень віднести на рахунок держави.

У решті цю ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4