Справа № 752/9636/25
Провадження №: 1-кс/752/3956/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001086 від 22.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

05.05.2025 до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на речі, які було вилучено 02.05.2025 в ході проведення обшуку приміщення будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 12 купюр у сумі 1200 з наступними серійними номерами: PF40160596E, MI04314642A, ML50713580F, MB65510219S, MA52770522A, MK01176481B, MF56739632D, PE81334891C, PF40160595E, PH46607888B, LK43366368F, LB95552753R, які запаковано до сейф-пакету № CRI1047696.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001086 від 22.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, 22.03.2025 надійшло звернення від громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 12.03.2025 по 21.03.2025, невідома особа, таємно викрала грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, з шухляди, яка розміщувалась в спальній кімнаті квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому в ході досудового розслідування було допитано гр. ОСОБА_9 , який повідомив, що в період часу з 09 год. 00 хв. 12.03.2025 по 19 год. 00 хв. 21.03.2025 він перебував у відпустці разом з дружиною, за адресою: Львівська обл., м. Східниця, готель «Апартель». Також гр. ОСОБА_9 повідомив, що відпочиваючи разом із своєю дружиною у вказаному готелі 15.03.2025 йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_4 , який повідомив, що має бажання приїхати до ОСОБА_9 на відпочинок. Після чого 16.03.2025, в обідній час ОСОБА_4 , прибув до вказаного готелю, що викликало подив у гр. ОСОБА_9 , так як вони ніколи близько не спілкувались та раніше ніде спільно не відпочивали, та спілкувались лише по робочим питанням. В подальшому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 та його дружину, що 19.03.2025 він буде повертатись до м. Києва так як його дружині 20.03.2025 треба йти на роботу, оскільки вона працює стоматологом.

Крім того було допитано в якості свідка гр. дружину гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила. що в період часу з 09 год. 00 хв. 12.03.2025 по 19 год. 00 хв. 21.03.2025 вона перебував у відпустці разом з чоловіком, за адресою: Львівська обл., м. Східниця, готель «Апартель». Крім того ОСОБА_10 , повідомила, що перебуваючи на відпочинку її чоловіку зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_4 , який повідомив, що має бажання приїхати до ОСОБА_9 на відпочинок. Після чого 16.03.2025, в обідній час ОСОБА_4 , прибув до вказаного готелю, що викликало подив у гр. ОСОБА_10 , так як вони ніколи близько не спілкувались та раніше ніде спільно не відпочивали, та спілкувались лише по робочим питанням. В подальшому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 та її чоловіка, що 19.03.2025 він буде повертатись до м. Києва так як його дружині 20.03.2025 треба йти на роботу, оскільки вона працює стоматологом.

В ході проведення першочергових оперативно-пошукових заходів працівниками ВКП Голосіївського УП ГУ Національної поліції оперативним шляхом було встановлено камери відеонагляду, які розташовані на території ЖК «Республіка Парк», де саме і сталася подія, при перегляді записів з камер відеоспостереження, було встановлено, що в період часу з 19 год. 35 хв. 16.03.2025 по 20 год. 49 хв. 16.03.2025, дві невідомі особи приховуючи свої обличчя проходять всередину під`їзду будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , після чого у вказаний час покидають приміщення будинку та виходять за межі ЖК «Республіка Парк».

Крім того потерпілий ОСОБА_9 на час свого відпочинку в період з 12.03.2025 по 21.03.2025 залишив ключі від квартири в своєму офісному приміщенні «Київ авто», що за адресою м. Київ, вул. Кільцева Дорога, 1 для того, щоб його рідний брат ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасово мав доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку ст. 234 КПК України, в період часу з 06 години 19 хвилини до 08 години 07 хвилин 02.05.2025, було проведено обшук в приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення вказаного обшуку, приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих, виявлено та вилучено:

- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 12 купюр у сумі 1200 з наступними серійними номерами: PF40160596E, MI04314642A, ML50713580F, MB65510219S, MA52770522A, MK01176481B, MF56739632D, PE81334891C, PF40160595E, PH46607888B, LK43366368F, LB95552753R, які запаковано до сейф-пакету № CRI1047696;

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити вказане клопотання.

Власник майна та його представник заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001086 від 22.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

02.05.2025 в період часу з 06 години 19 хвилини до 08 години 07 хвилин, було проведено обшук в приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 12 купюр у сумі 1200 з наступними серійними номерами: PF40160596E, MI04314642A, ML50713580F, MB65510219S, MA52770522A, MK01176481B, MF56739632D, PE81334891C, PF40160595E, PH46607888B, LK43366368F, LB95552753R, які запаковано до сейф-пакету № CRI1047696;

Постановою слідчого від 02.05.2025 вилучені грошові кошти, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог частини другої вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має будь-яке відношення до кримінального провадження, що розслідується, та що воно є об`єктом злочинних посягань, предметом злочину, знаряддям вчинення злочину, здобуто злочинним шляхом, тощо.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання прокурора про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то прокурор повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні прокурора повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Разом з цим, слідчим не доведено та слідчим суддею не встановлено жодної з підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.

Посилання слідчого на те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є помилковим.

Іншої мети накладення арешту на майно слідчим не наведено та слідчим суддею не встановлено.

Клопотання слідчого не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголошено 20.05.2025 о 10 год. 05 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1