Справа № 278/5598/24
Вирок

Іменем України

26 травня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Житомирі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001985 від 30.09.2024р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про інформацію» та абзацу десятого статті 2 Закону України «Про захист персональних даних»: інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно з частиною першою та другою статті 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інфрмація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом першим частини першої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація.

Статтею 7 цього ж Закону визначено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно з абзацом першим пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №5-зп від 30.10.1997 року встановлено, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. До конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані).

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що перелік даних про особу, які визнаються як конфіденційна інформація, не є вичерпним.

Крім того, згідно з абзацом п`ятим підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №2-рп/2012 від 20.01.2012 року встановлено, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь - які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріалтний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема, членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану із здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах»:

Виток інформації - результат дій, внаслідок яких інформація в системі стає відомою чи доступною фізичним та/або юридичним особам, що не мають права доступу до неї.

Інформаційна (автоматизована) система - організаційно - технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів.

Інформаційно - телекомунікаційна система - сукупність інформаційних та електронних комунікаційних систем, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Електронна комунікаційна система - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обміну інформацією шляхом передавання, випромінювання та/або приймання її у вигляді сигналів, знаків, звуків, рухомих або нерухомих зображень чи в інший спосіб.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах» винні в порушенні законодавства про захист інформації в системах несуть відповідальність згідно із законом.

«Правила забезпечення захисту інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах», затверджені постановою Кабінету Міністрів України №373 від 29.03.2006р, визначають загальні вимоги та організаційні засади забезпечення захисту державних інформаційних ресурсів або інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно - комунікаційних системах.

Відповідно до пункту 4 вищезазначених Правил, захисту в системах підлягає конфіденційна інформація, яка перебуває у володінні розпорядників інформації, визначених частиною першою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В період часу з 22.10.2023р. по 27.03.2024р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, тобто у квартирі, яка розташована за адресою у АДРЕСА_1 , використовуючи особистий комп`ютер «Lenovo sНОМЕР_6» та акаунт у месенджері Telegram з наступними ідентифікаторами: First name: «ІНФОРМАЦІЯ_16»; Username: « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; Phone : НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з невстановлених досудовим розслідуванням мотивів, з метою розповсюдження інформації з обмеженим доступом третім особам, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримував з Telegram-групи з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» та з Telegram-боту з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» повідомлення, в яких містилася інформація з обмеженим доступом у вигляді номерів банківських карт, строків їх дії, CVV-кодів, ПІБ, адреси та номери телефону їх власників. Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на розповсюдження інформації з обмеженим доступом третім особам, ОСОБА_4 , використовуючи вищезазначені особисті комп`ютер та акаунт у месенджері Telegram здійснював пересилання отриманих з Telegram- групи з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та з Telegram-боту з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » вищезазначених повідомлень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який є власником Telegram-акаунту з наступними ідентифікаторами: First name: «ІНФОРМАЦІЯ_12»; Username: « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; Phone number: НОМЕР_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є власником Telegram-акаунту з наступними ідентифікаторами: First name: «ОСОБА_15 » Last name : « ОСОБА_9 »; Username: « ІНФОРМАЦІЯ_8 »; Phone number: НОМЕР_3 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який є власником Telegram-акаунту з наступними ідентифікаторами: First name: «ІНФОРМАЦІЯ_13»; Username: « ІНФОРМАЦІЯ_10 ; Phone number: НОМЕР_4 ; та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам, які є власниками Telegram-акаунтів з назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_11»; « ІНФОРМАЦІЯ_17 »; « ІНФОРМАЦІЯ_15»; «ІНФОРМАЦІЯ_14»; « ОСОБА_13 », - внаслідок чого спричинив несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно - обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Дав показання, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення. Пояснив, що на американському сайті зробив акаунт, де зазначав про те, що його цікавить товар. Через e-mail зазначав ссилку (фейкове повідомлення), де користувачі вводили дані своїх карток. Таку роботу проводив за допомогою комп`ютера та програми-перекладача. В подальшому, маючи номери карток, вводив їх дані та намагався зняти з карток гроші. Про вчинене шкодує.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого, та в частині речових доказів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, і ці умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.361-2 КК України, як несанкціоноване розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно - обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії нетяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено та в обвинувальному акті не зазначено. В якості пом`якшуючих покарання обставин суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодружений, не працює, отже офіційного джерела доходу не має, що ставить під обґрунтований сумнів можливість призначення обвинуваченому іншого виду покарання - штрафу, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, враховуючи думку прокурора, висновок органу пробації про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, тому суд призначає покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, проте із встановленням іспитового строку.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо на протязі 1 (одного) року 6 місяців іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: мобільний телефон «Айфон 11» imei: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_1 , вилучений в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , повернути власнику.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави системний блок чорного кольору «Леново» S:НОМЕР_6.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_14