ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1439/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/493/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Колабораційна діяльність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 29 вересня 2022 року до ЄРДР за №0003060, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, не судимої, яка зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 111-1 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_8 засуджена за ч.3 ст.111-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, з позбавленням права займати посади в державних органах, в органах місцевого самоврядування, в державних комунальних установах, організаціях та підприємствах, пов`язаних із сферою освіти на строк 10 років.

Ухвалено рішення щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду, з початку військової агресії рф на територіях, які опинилися в окупації, серед яких було с. Великі Хутори Куп`янського району Харківської області, представники держави-агресора створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні та освітні стандарти рф.

ОСОБА_8 визнана винною в тому, що вона будучигромадянкою України та перебуваючи на території, яка тимчасово опинилася в окупації - с. Великі Хутори, Куп`янського району Харківської області, у період часу з липня 2022 року по вересень 2022 року, більш точний час вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилося можливим, виник злочинний умисел, направлений на здійснення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти Великохутірській гімназії Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області.

Так, у невстановлений час, але не пізніше 01 липня 2022 року, більш точний час не встановлено, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора створено заклад освіти т.зв. «Великохуторская гимназия Временной Гражданской Администрациии Купянского района Харьковской области» на базі закладу освіти Великохутірської гімназії Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області, яка розташована за адресою: Україна, Харківська область, Куп`янський район, с. Великі Хутори, вул. 40-річчя Перемоги, 85.

«И.о. начальника отдела образования Временной Гражданской Администрациии Купянского района Харьковской области ОСОБА_10 » на посаду «исполняющий обязанности директора Великохуторской гимназии Временной Гражданской Администрациии Купянского района Харьковской области» на підставі «приказа №76-к от 01.07.2022» призначено ОСОБА_8 .

У період часу з 01 липня 2022 року до початку вересня 2022 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 , фактично займаючи посаду директора гімназії, з метою запровадження системи освіти держави-агресора, повідомила вчителям гімназії та батькам учнів про встановлення та поступове впровадження в новоствореній т. зв. «Великохуторской гимназии Временной Гражданской Администрациии Купянского района Харьковской области» стандартів освіти держави-агресора (російської федерації).

У період приблизно з 01 липня 2022 року по 06 вересня 2022 року (дата звільнення силами ЗС України с. Великі Хутори) ОСОБА_8 , переслідуючи мету впровадження стандартів освіти держави-агресора, займаючи посаду «и.о. директора Великохуторской гимназии Временной Гражданской Администрации Купянского района Харьковской области», повідомила діючий колектив Великохутірської гімназії Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області про встановлення та впровадження стандартів освіти російської федерації з впровадженням освітнього процесу на російській мові та за стандартами освіти держави-агресора у вказаному закладі освіти, здійснювала набір технічного персоналу та педагогічного складу до цього закладу на період 2022-2023 навчального року, закликала місцевих мешканців с. Великі Хутори, які мають дітей шкільного віку, направляти останніх на навчання до новоствореного закладу освіти, здійснювала інвентаризацію майна закладу освіти та опис української літератури для її подальшого вилучення, як «нацистської», пропонувала отримати документи про отримання середньої освіти за зразком рф, отримала від представника окупаційної влади флеш носій з електронними документами та скан-копіями документів із навчальними програмами РФ (згідно «Федерального государственного образовательного стандарта») та днр/лнр, які окупаційна влада використовувала для впровадження стандартів освіти держави-агресора на окупованих територіях України, організувала святкування 1-го вересня 2022 року у Шевченківській сільській раді Куп`янського району Харківській області.

Крім цього, з метою подальшого запровадження стандартів освіти держави-агресора в закладі освіти, ОСОБА_8 почала підготовку приміщення гімназії до нового 2022-2023 навчального року, за особистим підписом склала «ведомость на канцелярские принадлежности первоклассников Великохуторской гимназии Купянского района Харьковской области» та «Список учеников Великохуторской гимназии Купянского района Харьковской области».

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, і правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 , просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців, з позбавленням права займати посади в державних органах, в органах місцевого самоврядування, в державних комунальних установах, організаціях та підприємствах, пов`язаних із сферою освіти на строк 15 років.В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування посилається на те, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, що належить до злочинів проти основ національної безпеки України, виконуючи особливу роль особи, яка вчинила колабораційну діяльність шляхом вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів держави-агресора в навчальному закладі, спричинила вкрай негативні наслідки у сфері освіти.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, і правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 , просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання, пом`якшити його та обмежитись строком покарання, яке вона відбула в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», на момент прийняття рішення Харківським апеляційним судом. Звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

В обґрунтування просить врахувати, що обвинувачена вину визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, сприяла розгляду справи у суді, співпрацювала з органами досудового слідства, не судима, є пенсіонеркою за віком, страждає рядом хронічних захворювань, за місцем праці має грамоти за успішну діяльність в сфері освіти, має постійне місце мешкання, де проживає з чоловіком та його матір`ю ОСОБА_11 , 1930 р.н., за якою здійснює догляд, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також просить врахувати, що син обвинуваченої є діючим військовослужбовцем ЗСУ.

Окрім цього, просить врахувати пояснення допитаних у даній справі свідків, які зазначали, що ОСОБА_8 , хоча й дійсно займала посаду т.в.о. директора школи під час окупації, але під час свята атрибутів рф та російської риторики держави агресора не було. Діти читали вірші українською та російською мовами.

Водночас, як пом`якшуючу покарання обставину просить врахувати, що ОСОБА_8 погодилась зайняти посаду, запропоновану окупаційною владою рф, щоб не закрили школу, та не знала що такі її дії є противоправними.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги захисника підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою та просили залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, пояснення обвинуваченої та її захисника з приводу апеляційних скарг, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень ст.404 КПК України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційних скарг, дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається із вироку, суд встановив фактичні обставини кримінального провадження, дослідив докази та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.111-1 КК України.

Висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_8 та правильності кваліфікації її дій, які не оскаржувалися в апеляційних скаргах, згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги прокурора та сторони захисту в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, а також наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст.50,65 КК України, а саме.

Так, кримінальне правопорушення за ч.3 ст.111-1 КК України, відповідно до класифікації за ст.12 КК України, є нетяжким злочином, обвинувачена не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонеркою за вислугою років, під час роботи отримувала неодноразові подяки та грамоти, страждає на ряд хронічних захворювань, має похилий вік 63 роки, здійснює догляд за матір`ю чоловіка - ОСОБА_11 , 1930 р.н., задовільно характеризується за місцем проживання, син обвинуваченої є діючим військовослужбовцем ЗСУ.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 судом визнано - щире каяття у вчиненому злочині, а обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Апеляційні доводи прокурора та захисника про відповідну зайву м`якість та суворість призначеного ОСОБА_8 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.111-1 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на думку колегії суддів, - є безпідставними, оскільки згідно відомостей кримінального провадження та поданих апеляційних скарг сторін обвинувачення та захисту, об`єктивно відсутні нові обставини, які обтяжують чи пом`якшують призначене судом покарання та вказують на його явну несправедливість через невиправдану м`якість чи суворість.

Крім того, питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Разом із тим, дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, визначені змістом статей 409, 414 КПК України, які передбачають повноваження суду апеляційної інстанцій скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема, коли покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість (аналогічні позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12 липня 2018 року у справі № 745/398/16-к).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Колегія суддів враховує фактичні обставини кримінального провадження; ступінь тяжкості та суспільного небезпечності вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства на визначений судом строк.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів, а апеляційна вимога прокурора щодо призначення більш суворого покарання є формальною, оскільки в апеляційній скарзі прокурор не обґрунтував, в зв`язку з чим таке незначне посилення покарання може позитивно вплинути на процес виправлення обвинуваченої.

Отже, апеляційна вимога прокурора про призначення обвинуваченій більш суворого покарання, а також апеляційні доводи захисника про призначення обвинуваченійбільш м`якого покарання, слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та призначене судом першої інстанції покарання у тому виді та розмірі, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України, підстав для його зміни та скасування, як на тому наполягають прокурор та захисник в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

При цьому, посилання захисника про визнання обставиною, що пом`якшує покарання те, що ОСОБА_8 погодилась зайняти посаду, запропоновану окупаційною владою рф, щоб не закрили школу, та вона не знала, що такі її дії є протиправними, а також показання свідків про відсутність під час свята атрибутів рф та російської риторики держави агресора та читання віршів українською та російською мовою - не є слушними, оскільки не є обставинами, що пом`якшують покарання, за їх правовою природою.

Окрім цього, слід врахувати, що згідно зі статтею 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності та не може бути підставою для пом`якшення покарання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3