№ 207/1077/25
№ 1-кп/207/228/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження№0000029 від 13.02.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, має повну професійно-технічну освіту, не працює, одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно із судовим наказом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.09.2018, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_9 (змінила прізвище на ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.05.2022 року), на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків на кожну дитину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, ОСОБА_6 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду та про свій обов`язок, як батька дітей, визначений нормами ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними віку повноліття, допустив таким чином заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_6 до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи отримання державної допомоги по безробіттю не звертався, не маючи наміру сплачувати кошти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто маючи прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей, аліменти не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дітей не надавав, участі у їх вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей за період з 01.09.2024 року по 17.02.2025 року у розмірі 25 539, 86 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень вісімдесят шість копійок).

Таким чином, ОСОБА_6 в період часу з 01.09.2024 року по 17.02.2025 року злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 5 місяців відповідних платежів, у розмірі 25 539, 86 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень вісімдесят шість копійок).

Враховуючи викладене, у період часу з 01.09.2024 року по 17.02.2025 року у розмірі 25 539, 86 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень вісімдесят іддть копійок), ОСОБА_6 , злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітніх дітей.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей, участь у вихованні дітей не приймає. Просить призначити більш м`яке покарання.

Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення вина обвинуваченого ОСОБА_6 , також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2025 року про реєстрацію кримінального правопорушення №0000029 (а.с.1);

- cвідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с23)

- cвідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с24)

- судовим наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.09.2018 у справі №207/3123/18 (провадження №2-н/207293/18) (а.с.21);

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з 06.09.2018 по 11.02.2025 (а.с.26);

- постановою про арешт коштів боржника від 01.11.2021 ВП №57395790 (а.с.73 зворотна сторона );

- постановою про арешт коштів боржника від 28.07.2021 ВП №57395790 (а.с.75 зворотна сторона);

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 02.03.2021 ВП №57395790 (а.с.93 зворотна сторона);

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 02.03.2021 ВП № 57395790 (а.с.94 зворотна сторона);

- постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду зав межі України від 02.03.2021 ВП № 57395790 (а.с.95 зворотна сторона);

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом за період з 06.09.2018 по 17.02.2025 року (а.с.163);

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчинені кримінального проступку встановлена та доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами та вимоги ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений не працює, має на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд доходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376,532 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1