Провадження № 1-кс/714/273/25
У Х В А Л А

"30" червня 2025 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судових засіданьОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника заставодавця - захисникаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про повернення застави, -

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про повернення застави на загальну суму 400 000 грн., внесеної останньою в якості запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001210 за підозрюваного ОСОБА_6 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, що ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 400 000 грн., з покладенням на останнього обов`язків у випадку внесення застави на строк до 03 травня 2025 року. На виконання вказаної ухвали 09 березня 2025 року ОСОБА_5 була внесена застава за ОСОБА_6 у розмірі 400 000 гривень. Строк дії обов`язків встановлених підозрюваному ОСОБА_6 за ухвалою слідчого судді від 05 березня 2025 року закінчився, а відтак вказана ухвала припинила свою дію 03.05.2025 року.

Враховуючи вказане, захисник вважає, що застава на суму 400 000 грн. яка була внесена ОСОБА_5 згідно з ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2025 року підлягає поверненню останній.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання про повернення застави, оскільки вважає, що відсутні підстави для повернення застави, з огляду на норми глави 18 КПК України, якими не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до заяви докази, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про наступне.

Судом встановлено, що у рамках кримінального провадження № 0001210 від 28 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Одночасно було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у 400 000 грн. з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків у випадку внесення застави на строк до 03 травня 2025 року. 09 березня 2025 року ОСОБА_5 на відповідний депозитний рахунок була внесена визначену судом суму застави.

Питання обрання та розгляду питання щодо застави врегульовано статтею 182 КПК України

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Сукупність вищенаведених норм законодавства зводяться до того, що з моменту внесення застави, підозрюваний є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Положеннями ст. 182 КПК України не визначено строку дії застави як запобіжного заходу, а нормами глави 18 КПК України не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, однак чітко визначено частиною 7 ст. 194 КПК України, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, закінчення строку обов`язків покладених судом (слідчим суддею) за ухвалою про застосування запобіжного заходу припиняє виключно дію таких обов`язків, а не запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Питання, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження, вирішується судом при ухваленні вироку за наслідками судового розгляду кримінального провадження відповідно до п. 14 ч. 1ст. 368 КПК України.

Таким чином, оскільки відповідно дост.182 КПК України запобіжний захід у вигляді застави не має граничного строку дії, то після внесення грошових коштів у якості застави за підозрюваного, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до статті 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження.

За наведених обставин, зважаючи на норми кримінального процесуального закону, застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, є безстроковим видом запобіжного заходу, і на даний час захід забезпечення є чинним, судом не скасований, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 не завершено, а тому, суд вважає, що відсутні правові підстави для повернення суми грошової застави заставодавцям.

Сам факт припинення строку дії обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, (що не є тотожним запобіжному заходу у вигляді особистого зобов`язання) при визначенні застави, як альтернативи тримання особи під вартою, не є процесуальною підставою для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 182, 194, 202 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника заставодавця, захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про повернення застави - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений «30» червня 2025 року.

Слідчий суддя