БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/24/25
Провадження №1-кп/497/97/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000627 від 11.11.2024 року відносно

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, уродженця Р.Молдова, зі слів українську розуміє, але не розмовляє, добре володіє російською, має середньо-спеціальну освіту, офіційно працевлаштований автослюсар СТО в м.Кагул, одружений, має на утриманні п`ятьох дітей, троє з яких неповнолітні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , тимчасово фактично в Україні проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий,

- який обвинувачується за ст.332ч.2 КК України,

та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Республіки Молдова, уродженки м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, Україна, зі слів українську розуміє, володіє, має вищу освіту, офіційно непрацевлаштована перебуває у декретній відпустці, одружена, має на утриманні п`ятьох дітей, троє з яких неповнолітні, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_4 , тимчасово фактично проживає в Україні проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не судима,

- яка обвинувачується за ст.332ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ніч з 10 на 11 листопада 2024 року у період приблизно з 22:00години 10 листопада до 00:30години 11 листопада 2024р. (більш точний час не встановлено), обвинувачені ОСОБА_10 (ОСОБА_11 ) та ОСОБА_8 (ОСОБА_12 ), рухаючись автодорогою Одеса-Болград власним автомобілем марки «Ford» моделі «Focus» з р.з.Республіки Молдова WXW-641, під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 (ОСОБА_11 ), в напрямку прикордонного пункту пропуску «Виноградівка-Вулканешти» з м.Кам`янка-Бузька, Україна, де мали намір перетнути державний кордон України з ОСОБА_13 , реалізуючи спільний намір між собою на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_14 через державний кордон України (право на виїзд з України якого тимчасово обмежено чинним законодавством України в наслідок загальної мобілізації та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України), умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, у багажнику цього ж автомобіля, дозволивши гр. ОСОБА_15 сховатися під особистими речами в багажному відділенні вищезазначеного транспортного засобу перевезли його через транзитну зону прикордонної ділянки прикордонного пункту пропуску «Паланка-Удобне» та намагалися перевезти його через державний кордон України на автомобільному пункті пропуску «Виноградівка» в бік Р.Молдова, за наступних обставин.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини 1ст.106 Конституції України та ЗУ "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №?64/20221 від 24.02.2022р., що був затверджений відповідним ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022р. в Україні було введено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022р. строком на 30 діб, та неодноразово безперервно був продовжений кожен раз на 90 діб який триває і тепер до 07.08.2025р.

Відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», що був затверджений Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2024 за №2105-1X, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, було оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, у зв`язку з чим з цього часу почали діяти спеціальні обмеження виїзду за кордон чоловіків громадян України у віці від 18 до 60 років. Дія цього Указу, у подальшому, неодноразово була продовжена відповідними Указами Президента України, у т.ч. Указом Президента України №741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», що був затверджений Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку загальної мобілізації» від 29.10.2024 №4025-1X була продовжена з 10.11.2024 строком на 90 діб до 07.02.2025р. Під час дії воєнного стану виїзд чоловіків віком від 18 до 60 років за межі України забороняється. Ця норма є загальновідомою, оскільки освітлювалася досить широко через засоби масової інформації і закріплена Указом президента №?64/2022, а порядок виїзду за кордон постановою КМУ №57.

Однак, 09.11.2024р. - під час дії вищевказаного Указу Президента України про мобілізацію, у вечірній час (більш точний час не встановлено) ОСОБА_10 (ОСОБА_11 ), перебуваючи разом з дружиною ОСОБА_8 (ОСОБА_12 ) у квартирі свого родича ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_5 , та вступили у спільну протиправну змову між собою - направлену на організацію незаконного переправлення через державний кордон України гр. ОСОБА_15 (право на виїзд з України якого тимчасово обмежено в наслідок загальної мобілізації та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України).

А 10.11.2024р., приблизно о 12-й годині (більш точний час не встановлений), ОСОБА_16 (ОСОБА_11 ) разом з ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 ) діючи разом, реалізуючи свій намір на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, з мотивів надання допомоги вищевказаному чоловіку в уникненні наслідків воєнного стану у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, вжили заходи щодо забезпечення організації незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_15 через державний кордон України, а саме, розмістили його в якості пасажира у власному автомобілі марки «Ford» моделі «Focus» з реєстраційним державним знаком WXW-641 Республіки Молдова, в якому також, в якості пасажирів, перебували малолітні діти ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_4 (ОСОБА_11 ) вони виїхали з м.Кам`янка-Бузька в напрямку прикордонного пункту пропуску через ДКУ «Виноградівка-Вулканешти» - де мали намір перегнути через державний кордон України в напрямку Республіки Молдови, виїхавши до ОСОБА_13 .

Надалі, в цей же день 10.11.2024р., приблизно о 22-00 годині (більш точний час не встановлено), продовжуючи вказані дії з реалізації вищевказаного наміру, обвинувачений ОСОБА_16 (ОСОБА_11 ), реалізуючи спільну змову з обвинуваченою ОСОБА_5 (ОСОБА_12 ), на автодорозі Одеса-Болград, на під`їзді до прикордонного пункту пропуску «Паланка-Удобне», забезпечуючи приховування від співробітників прикордонної служби вказаного гр. ОСОБА_15 , розуміючи, що наявність в салоні автомобіля двох малолітніх дітей має заспокійливий психологічний вплив на співробітників прикордонної служби, та надає можливість перетнути пункт пропуску без поглибленого огляду транспортного засобу, надав пораду та вказівку гр. ОСОБА_15 сховатися під особистими речами в багажному відділенні раніше зазначеного транспортного засобу, на якому вони пересувалися. Після чого обвинувачені ОСОБА_16 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 ), перетинаючи прикордонний пункт пропуску «Паланка-Удобне», продовжуючи реалізацію спільної змови між собою на організацію подальшого незаконного переправлення гр. ОСОБА_15 через державний кордон України, повідомили співробітникам прикордонної служби вказаного прикордонного пункту пропуску недостовірну інформацію про те, що в салоні автомобіля перебувають нібито лише вони обвинувачені ОСОБА_16 (ОСОБА_11 ) і ОСОБА_5 (ОСОБА_12 ) та їхні двоє малолітніх дітей, приховавши інформацію про те, що в салоні автомобіля також перебуває ще й гр. ОСОБА_15 , прихований ними, обвинуваченими, від поверхневого візуального прикордонного контролю співробітників прикордонної служби, та, після проходження і перетинання транзитної зони прикордонної ділянки прикордонного пункту пропуску «Паланка-Удобне» обвинувачені продовжили рух на вказаному автомобілі далі, за визначеним маршрутом до м.Болград Одеської області.

Далі, 11.11.2024р., приблизно о 00 годині 30хв. (точний час не встановлено), обвинувачені ОСОБА_16 (ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 (ОСОБА_20 ), продовжуючи свої дії за попередньою змовою у групі між собою, прибувши на блок-пост, що розташований за адресою: м.Болград, вул.Заводська,167-А, продовжуючи реалізацію спільного наміру на незаконне переправлення гр. ОСОБА_14 через державний кордон України, повідомили співробітникам поліції та прикордонної служби вказаного блок-посту недостовірну інформацію про те, що в салоні їхнього вищевказаного автомобілю перебувають нібито лише вони ОСОБА_16 (ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 (ОСОБА_12 ) і їхні двоє малолітніх дітей, та приховали інформацію про те, що в салоні автомобілю перебуває також і гр. ОСОБА_15 , приховавши його, таким чином, від поверхневого візуального прикордонного контролю співробітників поліції та прикордонної служби, після чого прослідували надалі до пункту пропуску через державний кордон України.

Прибувши в цей же день 11.11.2024 приблизно о 01:30 годині (точний час не встановлено) на автомобільний пункт пропуску прикордонного контролю «Виноградівка», що розташований на західній околиці с.Виноградівка Болградського району Одеської області, обвинувачені ОСОБА_16 (ОСОБА_11 ) і ОСОБА_5 (ОСОБА_12 ), продовжуючи свої дії за попередньою змовою у групі між собою що були направлені на реалізацію вищевказаного спільного умислу, продовжуючи подальшу організацію незаконного переправлення гр. ОСОБА_21 через державний кордон України до ОСОБА_13 , повідомили співробітникам прикордонної служби та митного контролю вказаного пункту пропуску недостовірну інформацію про те, що в салоні автомобілю перебувають нібито лише вони обвинувачені ОСОБА_16 (ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 (ОСОБА_12 ) разом з двома своїми малолітніми дітьми, продовжуючи приховувати інформацію від працівників правоохоронних органів про те, що в салоні автомобіля також перебуває ще гр. ОСОБА_15 який розташований в багажнику автомобіля прихований ними за речами від поверхневого візуального прикордонного контролю з метою незаконного його переправлення до Республіки Молдова; але, при проходженні вказаного митного контролю на автомобільному пункті пропуску «Виноградівка», протиправні дії ОСОБА_4 (ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 (ОСОБА_12 ) були викриті співробітниками прикордонної служби та митної служби гр. ОСОБА_15 був виявлений в багажнику їхнього автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_10 (ОСОБА_11 ) та ОСОБА_8 (ОСОБА_12 ) скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ст.332ч.2 КК України організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками і надання засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_22 ( ОСОБА_11 ) пояснив суду, що свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними в обвинувальному акті обставинами визнає в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється, усвідомив, що порушив закон, має намір більше його не порушувати, підтвердивши, що дійсно, разом зі своєю дружиною та п`ятьма їхніми дітьми проживає в Р.Молдова. Його дружина родом з України, з багатодітної родини, і одна з її сестер на ім`я ОСОБА_23 що одружена років 5-6 з ОСОБА_24 , з якими він, обвинувачений, раніше не був знайомий проживають у Львівській області (назву міста він не пам`ятає). Дружина, дізнавшись, що сестра захворіла, вирішила її відвідати для чого, власне вони і прибули в Україну, запланувавши на поїздку два дні, оскільки не можуть надовго виїжджати з дому в Молдові в них залишалися їхні ще троє дітей самі, а двох дітей вони вирішили взяти з собою. Державний кордон між Україною і ОСОБА_13 в бік на в`їзд в Україну вони перетнули у пункті пропуску на Західній Україні назву він не пам`ятає, приїхали до ОСОБА_25 пізно ввечері, а наступного дня вирішили їхати назад, ОСОБА_26 попросив його підвезти до м.Болград, пообіцявши заправити машину пальним за те, що їм доведеться проїхати більшу відстань через інший пункт пропуску, і він, обвинувачений, погодився, в якості допомоги, оскільки вони з дружиною з початку повномасштабного вторгнення РФ до України волонтерили допомагали українським біженцям, які перетинали кордон України і Молдови зустрічали їх своїм автомобілем, допомагали з харчуванням, одягом, розквартируванням, тощо. Їм, обвинуваченим, було відомо, що сестрі ОСОБА_25 потрібне лікування за кордоном і що їй потрібен буде догляд, тому вона має намір виїхати за кордон лікуватися, але її чоловіку наразі за кордон виїжджати забороняє Закон, і він вирішив спочатку сам спробувати незаконно перетнути ДКУ, однак вони, обвинувачені, спочатку не домовлялися його перевозити через ДКУ лише підвезти до м.Болграда, де ОСОБА_26 сказав, що сам знає, як йому діяти, однак, по приїзду до м.Болград, після того, як вони, обвинувачені, вдало провезли ОСОБА_15 у багажнику свого автомобіля повз пункт пропуску «Паланка» ОСОБА_26 попросив, щоби вони спробували його провезти і через кордон, але спроба не вдалася. Він, обвинувачений, і його дружина, дуже жалкують, що пішли на порушення Законів України, але вони це вчиняли не з корисливих мотивів лише з милосердя, вирішивши допомогти родичам, проте, зрозумівши всю глибину свого вчинку що вони вчинили кримінальне правопорушення, злочин усвідомили всю відповідальність і серйозність правопорушення, жалкують, що погодилися допомогти ОСОБА_15 і дозволили йому переховуватися в багажнику свого автомобіля. Він, обвинувачений, має намір більше ніколи не порушувати вимоги будь-якого законодавства, оскільки є, загалом, законослухняним, раніше ні до яких видів відповідальності не притягувався, в нього не було навіть штрафів від ДАІ за порушення ПДР, просить пустити його і дружину обвинувачену ОСОБА_8 додому, оскільки там, в ОСОБА_13 , залишилися їхні четверо дітей самі лише під наглядом старшої дитини якій 21 рік, оскільки інших родичів вони з дружиною не мають, а найменша дочка дворічна Єва весь час після обрання запобіжного заходу йому, обвинуваченому, у виді застави і його дружині у виді нічного домашнього арешту, перебувала з ними в Україні в м.Ізмаїл де живуть родичі дружини і де жила раніше вона, в неї навіть у власності залишилася частка домоволодіння в м.Ізмаїл.

Обвинувачена ОСОБА_8 ( ОСОБА_12 ) у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні поясненням свого чоловіка обвинуваченого ОСОБА_4 , та стверджувала, що свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними в обвинувальному акті обставинами визнає також в повному обсязі, у скоєному щиро розкаюється, усвідомила, що порушила закон, має намір більше його не порушувати, та повідомила наступне. Вона дійсно народилася в багатодітній родині в її матері було семеро дітей мати мала відповідний орден, родина була благополучною, позитивно характеризувалася, наймолодшою з дітей є ОСОБА_25 , яка одружена з ОСОБА_15 вже приблизно 5-6років. Є ще брат в Україні він волонтер, вніс за чоловіка ( ОСОБА_4 ) заставу, є ще один брат і сестра за кордоном, і ще одна сестра проживає в м.Ізмаїл, а в батьківському будинку, де є її, обвинуваченої ОСОБА_8 , частка на праві власності наразі проживає племінник з родиною. Батьки її, обвинуваченої, і її чоловіка ОСОБА_4 померли. В неї, обвинуваченої, є двоє дітей від першого шлюбу та в ОСОБА_27 (обвинуваченого ОСОБА_4 ) також двоє своїх дітей, а також в них є спільна дитина Єва, якій недавно виповнилося два роки. Всі п`ятеро дітей проживають з ними разом з нею, обвинуваченою ОСОБА_5 та її чоловіком обвинуваченим ОСОБА_28 , в м.Кагул, ОСОБА_13 . ОСОБА_27 працює автослюсарем на СТО, а вона, обвинувачена перебуває у декретній відпустці. Дітей вони виховують самі, оскільки дідусі і бабусі відсутні, інших родичів в м.Кагул в них немає, тому, коли вона, обвинувачена, дізналася, що її молодша сестра ОСОБА_23 , що проживає у Львівській області, потрапила до реанімації вирішила її провідати, адже невідомо, як поведе себе далі її хвороба сестра з дитинства страждає на епілепсію, а останнім часом її напади почастішали, після одного тяжкого нападу вона втратила частину пам`яті, а тепер напади повторюються по кілька разів на день. Тому вона, обвинувачена ОСОБА_5 , і вирішила зі своїм чоловіком обвинуваченим ОСОБА_28 з`їздити на один день до сестри ОСОБА_25 можливо, щоби надати їй будь-яку допомогу. Виїхали вони з дому з ОСОБА_13 09 листопада минулого, 2024року, направилися за навігатором через найближчий пункт пропуску в Україну (який розташований на Західній Україні, назву вона не пам`ятає), і в той же вечір були вже в сестри. Сестра була у важкому стані, втратила частково пам`ять, та потребувала подальшого серйозного лікування, можливо, оперативного, але за кордоном, оскільки в її місті їй місцева лікарня могла надати лише екстрену симптоматичну допомогу адже сестра лише недавно лікувалася в реанімації, і її виписали, не рекомендувавши дієвого лікування. Сестрі під час лікування потрібен догляд вдома його їй надавав чоловік ОСОБА_15 з яким вона, обвинувачена, особисто не була знайома, але сестра з ним одружена близько 5-6років, дітей в них немає. Однак, оскільки постало питання виїзду сестри за кордон потрібно було вирішувати питання виїзду разом з сестрою і її чоловіку, якому приблизно 31 рік, але точно їй, обвинуваченій, його вік не відомий, проте, оскільки в Україні наразі виїзд чоловіків у віці від 18-ти до 60-ти років заборонений, чоловік сестри ОСОБА_26 попросив їх, обвинувачених, під`їхати разом з ними до кордону, щоби він спробував перетнути його якось сам про допомогу в переправленні його через кордон він не просив, бо вони усі знали, що його не випустять, навіть якщо він поїде з ними в автомобілі. Вони, обвинувачені, погодилися його підвезти до кордону до блок-посту в м.Болград, але потім він попросив довезти його до пункту пропуску, але аж до того, що біля м.Болград, пообіцявши за це заправити автомобіль пальним; ні про які гроші мова не йшла вони, обвинувачені, взагалі схильні допомагати людям навіть активно займалися волонтерством на початку війни, і зараз не відмовляються надавати допомогу, якщо це в їх силах. Один з її, обвинуваченої, братів наразі активний волонтер у Запоріжській і Херсонській областях. Вони, обвинувачені, з початку повномасштабного вторгнення РФ до України теж займалися волонтерською діяльністю допомагали українським біженцям, які перетинали кордон України і Молдови зустрічали їх своїм автомобілем біля кордону з боку Молдови, допомагали з харчуванням, одягом, розквартируванням, тощо вона сама, особисто, будучи вагітною, а потім з маленькою дитиною, за кермом свого мікроавтобусу зустрічала українських біженців біля кордону і допомагала влаштовуватися в ОСОБА_13 або проїжджати її транзитом порадами, харчуванням, одягом, тощо. Таким чином, їм, обвинуваченим, коли стало відомо, що сестрі ОСОБА_25 потрібне лікування за кордоном і що їй потрібен догляд, та вона має намір виїхати за кордон лікуватися ближчим часом, і, враховуючи, що її чоловіку наразі за кордон виїжджати забороняє Закон і він вирішив спробувати незаконно перетнути ДКУ вони, обвинувачені, погодилися на його прохання йому допомогти довезти його, але лише до кордону і не домовлялися його перевозити через кордон він, ОСОБА_26 ( ОСОБА_15 ), попросив підвезти його до м.Болграда, сказавши, що сам знає, як йому далі діяти, однак, по приїзду до м.Болград, після того, як вони, обвинувачені, вдало провезли його у багажнику свого автомобіля повз пункт пропуску «Паланка» для уникнення зайвих питань, ОСОБА_26 попросив її, обвинуваченої чоловіка обвинуваченого ОСОБА_4 , дозволу й далі їхати в багажнику разом з ними та проїхати через кордон. Вона, обвинувачена, не знала про те, що чоловіки про це домовилися, оскільки в цей час спала з дитиною якій на той момент було півтора роки втомившись в дорозі, дочка заснула і вона, обвинувачена, заснула разом з нею, бо було вже пізно близько опівночі, і тому вона не чула і не бачила, як вони проїхали блок-пост в м.Болград, під`їхали до кордону, на пункт пропуску, і прокинулася вже коли прикордонники відкрили навстіж усі двері автомобіля бо стало холодно. Лише після цього вона дізналася, що прикордонники або митники знайшли в багажнику автомобіля ОСОБА_15 і затримали її, обвинуваченої, чоловіка обвинуваченого ОСОБА_29 . Вона, обвинувачена, і її чоловік, дуже жалкують, що пішли на порушення Законів України, наполягають, що вчиняли ці дії не з корисливих мотивів лише з милосердя, вирішивши допомогти родичам, але, після виявлення всього правоохоронними органами, зрозуміли всю глибину свого вчинку що вони вчинили кримінальне правопорушення, злочин усвідомили всю відповідальність і серйозність правопорушення, жалкують, що погодилися допомогти ОСОБА_15 і дозволили йому переховуватися в багажнику свого автомобіля. Вона, обвинувачена, має намір більше ніколи не порушувати вимоги будь-якого законодавства, оскільки є, загалом, законослухняною, раніше ні до яких видів відповідальності не притягувалася, в неї не було навіть штрафів ДАІ за порушення ПДР, просить пустити її з чоловіком обвинуваченим ОСОБА_28 додому, оскільки там, в ОСОБА_13 , залишилися їхні четверо дітей самі лише під наглядом старшої дитини якій 21 рік, адже інших родичів вони не мають, а найменша дочка дворічна Єва весь час перебуває з ними в Україні після обрання запобіжного заходу їй, обвинуваченій і її чоловіку, відповідно, у виді нічного домашнього арешту і у виді тримання під вартою, а потім застави, а саме, в м.Ізмаїл де живуть її, обвинуваченої, родичі і де жила раніше вона сама, в неї навіть у власності є частка у домоволодінні в м.Ізмаїл на праві власності. Вона, обвинувачена, просить не позбавляти їх з чоловіком волі, оскільки діти залишаться самі, не заперечує проти призначення випробувального строку, який вони згодні відбувати в Україні, за місцем їхнього теперішнього проживання, яке закріплене за нею ухвалою суду в якості адреси нічного домашнього арешту і де є її, обвинуваченої, частка домоволодіння на праві власності.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 , підтримавши клопотання своїх підзахисних в частині призначення їм іспитового строку, надала суду відповідні докази на підтвердження права власності обвинуваченої на частку в нерухомому майні домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 .

Прокурор у судовому засіданні, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинувачених у скоєнні злочину організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками і надання засобу власного автомобіля, за попередньою змовою групою осіб, доведена в ході судового засідання в повному обсязі належними та допустимими доказами у сукупності, які узгоджуються між собою, а дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ст.332 ч.2 КК України, просив призначити обвинуваченим покарання в межах санкції інкримінованої їм статті КК України, не заперечувала проти призначення випробувального строку за умови покладення на обвинувачених вироком суду обов`язків, які вони виконуватимуть за зазначеною ними адресою в м.Ізмаїл де обвинувачена має право власності на частку в нерухомому майні.

На підтвердження вини і кваліфікації обвинувачених прокурор надав суду наступні письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були досліджені в ході судового засідання і долучені до матеріалів судової справи, а також матеріали, що характеризують обвинувачених, питання пор неналежність яких ніким не ставилося, а саме:

- витяг з ЄРДР про внесення 11.11.2024р. відомостей про дане кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000627, згідно якого отримано відомості про скоєння злочину та розпочато досудове слідство за правовою кваліфікацією ч.2ст.332 КК України;

- постанова про призначення слідчої групи від 11.11.2024р.;

- рапорт, про те що 11.11.2024р. отримано та зареєстровано ЄО за №4808 від 11.11.2024р. за фактом незаконного переправлення осіб (товарів) через державний кордон України;

- повідомлення про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення у порядку ст.ст.60,214 КПК України;

- протокол огляду місця події від 11.11.2024р. з фотофіксацією;

- протокол повернення майна від 14.11.2024р;

- копія паспорта перекладу з румунської паспорту обвинуваченого ОСОБА_16 ( ОСОБА_11 );

- вимога відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 );

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 11.11.2024р.;

- повідомлення про затримання громадянина Республіки Молдова обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 );

- доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 );

- протокол роз`яснення права на захист від 11.11.2024р. обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 );

- протокол роз`яснення особі мови, якою здійснюється досудове розслідування від 11.11.2024р.;

- доручення про здійснення процесуальних дій від 11.11.2024р.;

- копія перекладу з румунської паспорту обвинуваченої ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 );

- вимога відносно обвинуваченої ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 );

- протокол добровільного видачі майна від 11.11.2024р. та заява (дозвіл на огляд мобільного телефону) обвинуваченої ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 );

- протокол огляду предметів від 11.11.2024р., а саме мобільного телефону обвинуваченої ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 );

- копія паспорта гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копія постанови Болградського районного суду Одеської області від 23.12.2024р. за №497/2833/24, згідно якої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого стт.204-1ч.1 КУпАП у незаконному перетинанні ДКУ;

- протокол добровільної видачі майна від 11.11.2024р., заява (дозвіл на огляд мобільного телефону) та протокол огляду предметів від 11.11.2024р., а саме мобільного телефону, що належав ОСОБА_15 ;

- постанова про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 11.11.2024р., а саме, автомобіля марки "FORD" моделі "Focus", р/н НОМЕР_1 сірого кольору, що перебуває у фактичному користування ОСОБА_4 та на праві власності належить ОСОБА_8 , мобільний телефон марки "Iphone" моделі "13" з імеі-1: НОМЕР_2 та імеі-2: НОМЕР_3 що перебуває у фактичному користування ОСОБА_8 , мобільний телефон марки "Iphone" моделі "se2020" з імеі-1: НОМЕР_4 та імеі-2: НОМЕР_5 що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_15 та мобільний телефон марки "Redmi" моделі Note-13-Pro+ з імеі-1: НОМЕР_6 , та імеі-2: НОМЕР_7 що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 ;

- клопотання про арешт вище вказаного майна від 11.11.2024р.,

- ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 14.11.2024р. про арешт тимчасово вилученого майна, а саме, на автомобіль марки "FORD" моделі "Focus", р/н НОМЕР_1 сірого кольору, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 та на праві власності належить ОСОБА_8 , мобільний телефон марки "Iphone" моделі "13" з імеі-1: НОМЕР_2 та імеі-2: НОМЕР_3 - що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 , мобільний телефон марки "Iphone" моделі "se2020" з імеі-1: НОМЕР_4 та імеі-2: НОМЕР_5 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_15 та мобільний телефон марки "Redmi" моделі Note-13-Pro+ з імеі-1: НОМЕР_6 та імеі-2: НОМЕР_7 що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 ;

- повідомлення про підозру від 11.11.2024р. обвинуваченому ОСОБА_30 ( ОСОБА_11 ) та постанова про виправлення описки;

- повідомлення про підозру від 11.11.2024р. обвинуваченій ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 );

- постанова про призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням від 12.11.2024р.;

- клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 12.11.2024р. та ухвала слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13.11.2024р. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 );

- свідоцтва про народження дітей;

- повідомлення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_11 ) 25.11.2024 з ДУ "Ізмаїльський слідчий ізолятор" у зв`язку з внесенням застави в розмірі 302800грн. та на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 13.11.2024р., вибув за адресою: АДРЕСА_6 ;

- розписка заставодавця;

- клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту від 14.11.2024р. та ухвала слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13.11.2024р. про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з ухвалою про виправлення описки в ухвалі відносно обвинуваченої ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 );

- відеоматеріали з камер відеоспостереження, розміщених на території КрП "Маяки" та КрП "Удобне" відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_6 " (тип Б), на якому зафіксовано рух транспортного засобу "Ford Focus" р/н.з. " НОМЕР_1 " 10.11.2024р., - в якому знаходиться 4(чотири) особи, та оптичний диск інв.№229 від 21.11.2024р.;

- протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- кінозйомки, відеозапису від 16.12.2024р.;

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі постанови та протоколу огляду предметів від 17.12.2024р. з фототаблицею, постанова про визнання доказами та передачу за зберігання від 17.12.2024р. знаття показань з технічних засобів, що мають функції зйомки з боді-камери ОСОБА_31 - інспектора прикордонної служби 1-ї категорії ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме, оптичний диск з відеофайлами "VID241111-1" V та "VID241111-2";

- доручення у порядку ст.290 КПК України від 03.01.2025р.;

- запит у порядку ч.6 ст.290 КПК України від 03.01.2025р.;

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 06.01.2025р.;

- довідки про відсутність судимості відносно обвинувачених,

а також інші докази, що були зібрані в ході досудового засідання, надані суду прокурором і досліджені в ході судового засідання, які узгоджуються між собою, про визнання жодного з яких не заявлялося клопотання про визнання неналежними і недопустимими.

Прокурор просила призначити обвинуваченим покарання в межах санкції ст.332ч.2 КК України, за якою ОСОБА_16 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 обвинувачуються і якою кваліфіковані їх дії у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на один рік, та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням.

Захисник та обвинувачені просили не призначати занадто суворого покарання, враховуючи, що обвинувачені позитивно характеризуються, раніше ніколи не притягувалися бо будь-яких видів відповідальності кримінальної чи адміністративної і є законослухняними багатодітними батьками мають по три дитини кожен і разом виховують п`ятеро дітей, найменшій з яких 2 роки; не мали наміру вчиняти кримінальне правопорушення так в них сталося з-за недостатньої обізнаності українського законодавства та в умовах воєнного стану, який для них є незвичним станом, з новим незвичним законодавством, фактично діяли з наміром допомогти сестрі, але наразі усвідомили важливість події і всю серйозність вчиненого ними, щиро розкаюються, є безпечними для суспільства і не мали та не мають наміру завдати шкоди Україні, готові відбути випробувальний строк за місцем теперішнього проживання в м.Ізмаїл.

Вислухавши обвинувачених, захисника та прокурора, оцінивши їх пояснення у сукупності з наданими суду письмовими доказами, що досліджені судом в ході судового засідання та які повністю узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_32 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 ) у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі вищезазначеними, а також іншими доказами, що надані суду і були досліджені в ході судового засідання, а дії обвинувачених правильно кваліфіковані за ст.332ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та надання засобів, що вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Визнаючи обвинувачених ОСОБА_32 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_12 ) винним у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, суд, при визначенні виду й міри покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ними, особу кожного з обвинувачених, позитивні характеристики на кожного з них.

Крім того, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, наявність на вихованні малолітніх дітей, міцних соціальних стосунків, наявність постійного місця проживання як в Р.Молдова, так і в м.Ізмаїл, Україна, а також ретельного дотримання процесуальної поведінки весь час досудового та судового розслідування.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачені не вчинили кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, особу винних, їх вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для обрання обвинуваченим покарання в межах санкції статті 332ч. 2 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю (що пов`язана з державною службою у сфері охорони державного кордону України та з міжнародними перевезеннями через ДКУ), що є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та для попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім цього, враховуючи те, що обвинувачені за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, щиро розкаялися у вчиненому та активно сприяли розкриттю злочину суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, що є підставою для звільнення обвинувачених від відбування покарання, але з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України, встановивши їм відповідний випробувальний термін та покласти на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України, і таке покарання є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів; інше покарання не відповідатиме характеру, виду, ступеню тяжкості та наслідкам правопорушення.

Питання про документи та речові докази слід вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.15ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.12,75,76ч.1п.1,2,ч.4,332ч.2 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373,374, 376, 392, 393, 395, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332ч.2 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, - що пов`язана з державною службою у сфері охорони державного кордону України та з міжнародними перевезеннями через державний кордон України, - строком на 1(один) рік.

Звільнити на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76ч.1п.1,2,ч.3п.2 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи та місця проживання (за адресою: АДРЕСА_3 ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, за адресою: АДРЕСА_3 , обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_28 ( ОСОБА_7 ) що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід у виді обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) в межах запобіжного заходу у виді застави на підставі ч.ч.5,7ст.194 КПК України - продовжити до набрання даним вироком законної сили.

Визнати винною ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332ч.2 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, - що пов`язана з державною службою у сфері охорони державного кордону України та з міжнародними перевезеннями через державний кордон України, - строком на 1 (один) рік.

Звільнити на підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) від відбування покарання, з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76ч.1п.1,2,ч.3п.2 КК України, зобов`язати ОСОБА_33 ) протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи та місця проживання (за адресою: АДРЕСА_3 ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої, за адресою: АДРЕСА_3 , обов`язок: здійснювати нагляд за засудженою ОСОБА_34 ( ОСОБА_9 ) що звільнена від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, що обраний ухвалою суду від 25.04.2025р. відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Після набрання цим вироком законної сили:

- скасувати запобіжний захід, обраний засудженому ОСОБА_35 - у виді застави;

- повернути кошти, внесені в якості застави за ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) заставодавцю ОСОБА_36 - згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки за №1 від 22.11.2024р. (Одеське РУ, ТВБВ 10015/0456, РМ-56759) - в розмірі 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень;

- скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14.11.2024р. (у спр.№497/2725/24, провадж.№1-кс/497/976/24), та повернути власникам тимчасово вилучене майно, а саме:

- автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 та на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» з імеі-1: НОМЕР_2 та імеі-2: НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note-13 Pro+», з імеі-1: НОМЕР_6 , та імеі-2: НОМЕР_7 , - що належить на праві власності ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «se2020» з імеі-1: НОМЕР_4 , та з імеі-2: НОМЕР_5 , - що належить на праві власності свідку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1