Справа № 164/2452/24
п/с 1-кп/164/98/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000284 від 8 вересня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Маневичі Волинської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, непрацюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, -

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2024 року у справі №161/4017/24, яка набрала законної сили 2 квітня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Незважаючи на вищевказане судове рішення, з яким ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений, маючи реальну можливість його виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.1 ст. 129 1 Конституції України та ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2024 року та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, 7 вересня 2024 року о 20 годині 04 хвилини по автодорозі Р-14 в напрямку рекреаційного пункту «Сосновий бір», що поблизу сел.Маневичі Камінь Каширського району Волинської області, ОСОБА_3 , будучи позбавленими права керування транспортними засобами строком 5 років постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2024 року у справі №161/4017/24, яка набрала законної сили 2 квітня 2024 року, усвідомлюючи те, що він позбавлений такого права, умисно керував автомобілем марки «Mitsubishi», д.р.н. НОМЕР_1 , і в подальшому, на підставі п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з порушенням п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (сел.Маневичі) Камінь Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Таким чином, ОСОБА_3 , умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю за обставин, зазначених у обвинувальному акті. Суду дав показання про те, що 7 вересня 2024 року приблизно о 20 годині знайомий попросив підвезти по справах, на що він погодився, однак біля рекреаційного пункту «Сосновий бір», неподалік сел.Маневичі, був зупинений працівниками поліції. Підтвердив, що про постанову Луцького міськрайонного суду від 20 березня 2024 року, якою було позбавлено права керування транспортними засобами, йому було відомо із мобільного застосунку «Дія». У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати. Зазначив, що після ухвалення вироку та набрання ним законної сили має намір долучитися до лав ЗСУ.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого кримінального правопорушення також повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.126, ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення:

-за ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;

-за ч.2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) тисячі гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова набрала законної сили 2 квітня 2024 року (а.п.27-28).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У ході судового розгляду кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді цього кримінального провадження виходить із обвинувачення відповідно до обвинувального акта щодо ОСОБА_3 .

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вимогами ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

При призначенні покарання суд враховує наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка його обтяжує, а також приймає до уваги особу обвинуваченого, зокрема, те, що він є раніше судимим.

Відповідно до вироку Маневицького районного суду Волинської області від 19 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі було звільнено з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки (а.п.29 31).

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 19 вересня 2024 року ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 78 КК України було скасовано звільнення від відбування покарання із випробуванням згідно з вироком Маневицького районного суду Волинської області від 19 грудня 2022 року і направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 10 грудня 2024 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни (а.п.51 54, 59 61).

Відповідно до протоколу затримання особи 5 лютого 2025 року ОСОБА_3 було затримано для направлення відбування призначеного судом покарання (а.п.55-58).

При призначенні покарання поза увагою суду не залишається й те, що ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності (а.п.32), у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебував (а.п.22).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами, можливе лише при призначенні покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, що також відповідатиме вимогам ст. 2 КПК України.

Речові докази, витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 19 грудня 2022 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 5 червня 2025 року.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1