Провадження № 11-сс/824/2339/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю заявника (в режимі ВКЗ)- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 29.07.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заяву про можливі неправомірні дії, вчиненні керівником ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_7 опрацьовано Офісом Генерального прокурора в межах компетенції та скеровано для розгляду до Київської міської прокуратури, що свідчить про те, що уповноважені особи діяли в межах наданих повноважень і на виконання положень ст. 216, 218 КПК України, а тому бездіяльність відсутня.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав про незаконність оскаржуваної ухвали. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про те, що слідчий суддя провів судовий розгляд без його участі при наявності у матеріалах справи клопотання про особисту участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ, чим порушив його права. Крім цього, вказав, що ст. 214 КПК України не містить норму, яка дозволяє без виконання ч. 1 ст. 214 КПК України пересилати заяву за підсудністю. Також вказав, що слідчий суддя незаконно відмовив в задоволенні його скарги в частині надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, адже статус потерпілого особа набуває в момент реєстрації заяви і з цього часу прокурором виконуються вимоги ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, тобто ще до моменту виконання ст. 214 КПК України, тоді як норми ст. 214 КПК України можуть бути виконані лише після реєстрації заяви. За таких обставин просить суд оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити його скаргу або призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Крім цього, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 19.12.2024 року, оскільки копію ухвали він отримав 17.02.2025 року, а в ЄДРСР вона оприлюднена була 18.02.2025 року, а тому апеляційна скарга подається ним у перший робочий день протягом 5 днів з дня її отримання.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , який вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити;

перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_6 присутній не був, а копію оскаржуваної ухвали, згідно з наданими ним поясненнями, він отримав засобами електронного зв`язку лише 18.02.2025 року. Апеляційна скарга подана ОСОБА_6 24 лютого 2025 року через систему «Електронний суд», яка отримана та зареєстрована судом апеляційної інстанції 25 лютого 2025 року. Несвоєчасне отримання копії ухвали слідчого судді та ознайомлення з її змістом є, на думку колегії суддів, поважними причинами пропуску ОСОБА_6 строку на її апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи рішення про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя вказав, що заяву про можливі неправомірні дії, вчиненні керівником ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_7 опрацьовано Офісом Генерального прокурора в межах компетенції та скеровано для розгляду до Київської міської прокуратури, що свідчить про те, що уповноважені особи діяли в межах наданих повноважень і на виконання положень ст. 216, 218 КПК України, а тому бездіяльність відсутня.

При цьому, як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року, слідчий суддя визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності ОСОБА_6 на підставі наданих доказів з огляду на те, що останній про день, час, місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, а про причини неявки не повідомив, однак з матеріалів судового провадження вбачається, що заявником в прохальній частині поданої скарги заявлено клопотання про особисту участь у судовому розгляді та про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом, з посиланням на неможливість особистої участі, проте такі клопотання залишилися без належного процесуального реагування з боку слідчого судді.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, серед яких зокрема законодавцем визначені принципи верховенства права, доступу до правосуддя, змагальності та забезпечення права на захист.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано ст. 306 КПК України, частиною третьою якої встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, тоді як відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги за відсутності ОСОБА_6 , який заявив клопотання про особисту участь у розгляді справи у режимі ВКЗ, проте яке залишилось поза увагою слідчого судді, на думку колегії суддів, не можна визнати таким, що відповідає вимогам принципу змагальності, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя, оскільки заявника позбавили можливості бути особисто присутнім в судовому засіданні та надати пояснення з приводу поданої ним скарги та її мотивів, що свідчить про порушення права на справедливий розгляд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені вище порушення вимог КПК України перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вони, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України визнаються істотними порушеннями кримінального процесуального закону, за наявності яких ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 , не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду скарги в суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4