Номер провадження: 11-сс/813/1639/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Первомайськ Миколаївської області, громадянки України, розлученої, яка має неповнолітню дитину, офіційно не працююча, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

встановив:

СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, скоєних за викладених у клопотанні слідчого обставинах.

23.04.2025 року ОСОБА_9 затримана в порядку ст.208 КПК України.

Цього ж дня, її повідомлено про підозру та 02.05.2025 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

25.04.2025 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 3500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 10598000 грн., строком до 20.06.2025 року (а.с.217-230 т.2).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.06.2025 року скасовано ухвалу слідчого судді від 25.04.2025 року, та постановлено нову ухвалу, якою застосовано підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 20.06.2025 року, із визначенням застави у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3936400 грн. (провадження №11-сс/813/895/25, а.с.1-15 т.3).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 16.06.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року продовжено до 5 (п`яти) місяців, тобто до 23.09.2025 року (а.с.54-57 т.1).

16.06.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси підозрюваній ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тривання під вартою до 14.08.2025 року, та зменшено розмір застави до 1200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3633000 грн. (а.с.16-30 т.3).

07.08.2025 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч.3 ст.332 КК України (а.с.32-47 т.3).

08.08.2025 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 у межах строку досудового слідства, тобто до 23.09.2025 року, із визначенням застави у розмірі 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 363300 грн., із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри та існуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий посилається на те, що у кримінальному провадженні необхідно здійснити ряд слідчих процесуальних дій, які неможливо вчинити до закінчення попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваної під вартою.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та підозрюваній ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 23.09.2025 року, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави 1200 (одна тисяча двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3633600 (три мільйони шістсот тридцять три тисячі шістсот) грн.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на продовження існування ризиків у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою зменшити розмір застави підозрюваній ОСОБА_9 на рівні передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК, а саме від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначити мінімальний розмір застави.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг, захисники посилаються на недоведеність ризиків у кримінальному провадженні, а також не врахування особи підозрюваної ОСОБА_9 , міцності її соціальних зв`язків та призначення непомірного розміру застави, без врахування обставин кримінального провадження та майнового стану підозрюваної.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді не оскаржена.

Апеляційний розгляд проведено без участі підозрюваної ОСОБА_9 , оскільки клопотання про забезпечення її участі не заявлялось, та сама підозрювана не подавала до суду клопотання про розгляд скарг захисників в її присутності.

Заслухавши суддю-доповідача; захисників, які підтримали апеляційні скарги, просили їх задовольнити та зменшити підозрюваній розмір застави; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційних скарг; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваному, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Зі змісту ч.5 ст.199 КПК вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя в цілому дотримався вимог ст.199 КПК, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини.

Апеляційним судом встановлено, що 23.04.2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

02.05.2025 року та 07.08.2025 року підозрюваній ОСОБА_9 повідомлено про зміну підозри за цією ж нормою кримінального закону.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами та була перевірена апеляційним судом під час перегляду ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 25.04.2025 року про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази долученні слідчим до клопотання про продовження строку тримання під вартою є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 .

При цьому, відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

На теперішній час строк досудового розслідування в кримінальному №0001520 продовжений до 5-ти місяців, а саме до 23 вересня 2025 року.

Для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, в тому числі: отримати висновки комп`ютерно-технічних експертиз, призначених з метою дослідження мобільних телефонів (34 телефони) та комп`ютерної техніки, вилучених під час проведених обшуків; допитати осіб, які володіють відомостями, що мають значення для доказування у кримінальному провадженні, в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування, над якими було встановлено опіку чи піклування, та які перебувають на території України; направити запити про надання міжнародної правової допомоги до Сполучених Штатів Америки, Королівства Іспанії та Держави Ізраїлю; скасувати гриф таємності клопотань на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також відповідних ухвал про дозвіл на їх проведення та протоколів за результатами проведення; за результатами оцінки зібраних під час досудового розслідування доказів вирішити питання щодо повідомлення про нову підозру ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ; встановити всіх осіб, причетних до вчинення вказаних злочинів, та їх місце перебування, вирішити питання щодо повідомлення їм про підозру; виконати вимоги ст. ст. 290 та 291 КПК України, зокрема надати доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Оскільки наразі досудове розслідування триває, існуючі в даному кримінальному провадженні ризики (п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК), які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 , не зменшились та не відпали.

Так, злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_9 у разі доведеності її вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати та є обґрунтованим.

Вказаний ризик підтверджується також тим, що ОСОБА_9 , за версією органу досудового розслідування, володіє знаннями та навичками незаконного перетинання державного кордону, тому у випадку застосування до неї запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, остання матиме можливість залишити територію України та уникнути кримінального переслідування.

Крім того, апеляційний суд погоджується з продовженням існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_9 матиме можливість здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрювана володіє інформацією про їх місце проживання та їх контактними даними.

Апеляційний суд звертає увагу, що наразі досудове розслідування триває, а показання свідків у даному кримінальному провадженні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

Також колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про продовження існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а отже, ОСОБА_9 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за можливе кримінальне правопорушення. Окрім того, підозрювана ОСОБА_9 , може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на неї, як на підозрювану в кримінальному провадженні в разі обрання їй більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Апеляційний суд також звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

За наявності існування обґрунтованої підозри та вищевказаних ризиків, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо необхідності продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Колегія суддів критично відноситься до тверджень захисника про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід із великою вірогідністю може виявитися недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Доводи сторони захисту про те, що підозрювана ОСОБА_9 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, має місце проживання, має на вихованні неповнолітню дитину, не спростовують наявності існуючих на ризиків у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про відсутність ризику переховування підозрюваної ОСОБА_9 з огляду на наявність у неї неповнолітньої дитини, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки вказана обставина не стала перепоною в здійсненні можливої протиправної діяльності ОСОБА_9 , в якій підозрюється, та не є перешкодою в можливому перетині нею державного кордону.

Кріт того, як було встановлено слідчим суддею, підозрювана не має офіційних обмежень щодо перетину кордону під час воєнного стану, чим неодноразово користувалася 106 разів. Зі версією сторони обвинувачення, підозрювана неодноразово незаконно переміщувала через державний кордон осіб призовного віку та дітей, що суттєво збільшує ризик можливого переховування підозрюваної.

Таким чином доводи сторони захисту про відсутність ризиків у кримінальному провадженні є безпідставними.

Водночас щодо визначеного слідчим суддею розміру застави колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У даному кримінальному провадженні виключність випадку полягає в тому, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні ряду епізодів тяжких злочинів, які пов`язані зі сприянням в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинених в умовах воєнного стану та пов`язаних із посяганням на недоторканність державного кордону, що безпосередньо впливає на стан обороноздатності країни, за попередньою змовою групою осіб.

Апеляційний суд зазначає, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Апеляційний суд приймає до уваги, що раніше визначений розмір застави - 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3936400 грн. підозрювана ОСОБА_9 протягом тривалого часу заставу не сплатила, що може свідчити про існування труднощів матеріального характеру.

Із урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір застави, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує і практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

Колегія суддів враховує, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершене, а підозрювана більше чотирьох місяців перебуває під вартою.

Одночасно з цим, враховуючи висновки колегії суддів, зроблені вище, але не обмежуючись, під час оцінки доводів сторони захисту в частині застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також в частині розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, дотримуючись балансу між завданнями кримінального провадження та необхідністю дотримання гарантій, визначених статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір застави до 1000 (однієї тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень.

Разом з цим, доводи сторони захисту про можливість визнати підозрюваній розмірі застави від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки такий розмір застави буде недостатнім заходом стримування, загроза втрати такої застави не буде достатнім стримуючим фактором від намірів та спроб порушення покладених на підозрювану процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

У відповідності до приписів п.2 ч.3 ст.407 КПК, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою та зменшити раніше визначений розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 року, якою підозрюваній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 в кримінальному провадженні №0001520 від 13.12.2023 року про продовження застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 23.09.2025 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_9 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 1000 (однієї тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3028000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами: отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 10.09.2025 року; заставна сума за підозрювану ОСОБА_9 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/1639/25; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрювана ОСОБА_9 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області свій паспорт для виїзду за кордон, або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_9 наслідки невиконання обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого суворого запобіжного заходу

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрювану обов`язків становить до 23 вересня 2025 року включно.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4