н/п 1-кс/766/6848/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м.Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого у кримінальному провадженні т.в.о. старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 0001275 від 18.08.2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Таким чином, на даний час є достатні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, зазначив що відносно підозрюваного вже є вирок суду та наявний ще один обвинувальний акт за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись недоведеність зазначених у клопотанні ризиків, зазначив що такий запобіжний захід не виправдовує цілі та мету визначені законом.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001275 від 18.08.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб (у редакції статті 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

За версією сторони обвинувачення, У лютому-березні 2022 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена) для досягнення основної мети щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, за підтримки вищого військового та політичного керівництва РФ, на території селища Велика Лепетиха, Каховського району, Херсонської області були захоплені адміністративні будівлі, у тому числі будівля Великолепетиської селищної ради за адресою: Херсонська область, Каховський район, селище Велика Лепетиха, вул. Соборна, 3 та відділення поліції № 2 (далі ВП №2) Каховського РВП ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, Каховський район, селище Велика Лепетиха, вул. Соборна, 2, де організовано місця для нелегального ув`язнення, що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено виключно з метою жорстокого поводження (катування) з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску для одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою агресором.

У невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше вересня 2022 року, на окуповану територію селища Велика Лепетиха Каховського району Херсонської області з метою доставки прапорів РФ та гуманітарної допомоги прибув «депутат Государственной думы Федерального собрания Российской Федерации VIII созыва» (мовою оригіналу) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, будучи представником органу державної влади окупаційної держави, усвідомлював існування міжнародного збройного конфлікту.

У вересні 2022 року ОСОБА_7 , будучи «депутатом Государственной думы Федерального собрания Российской Федерации VIII созыва» (мовою оригіналу), діючи за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, перебуваючи в окупованому селищі Велика Лепетиха, Каховського району, Херсонської області, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст. ст. 32, 147 Конвенції та ст. 75 Додаткового протоколу І, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягали у жорстокому поводженні з цивільним населенням, а саме катуванні, яке виразилось у завданні сильних психічних страждань потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його нелегальному ув`язненні.

Так, 02.09.2022 близько 14.00 год. п`ятеро невстановлених військовослужбовців ЗС РФ з метою проведення обшуку прибули за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . Зустрівши потерпілого у будинку, військовослужбовці ЗС РФ застосували стосовно останнього фізичне насильство, яке полягало у нанесенні ударів ногами по тулубу.

Після завершення обшуку, вказані особи наказали потерпілому

ОСОБА_8 у супроводі невстановленого військовослужбовця ЗС РФ слідувати за ними на автомобілі, який належав його батькові, до будівлі Великолепетиської селищної ради за адресою: Херсонська область, Каховський район, селище Велика Лепетиха, вул. Соборна, 3.

Відразу після прибуття за вказаною адресою, знаходячись в одному з приміщень будівлі Великолепетиської селищної ради, невстановлені військовослужбовці ЗС РФ почали проводити допит ОСОБА_8 , звинувачуючи останнього у крадіжці майна школи.

У цей час до зазначеного приміщення зайшов ОСОБА_7 , який почав запитувати потерпілого про його відношення до окупаційної влади. Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував стосовно ОСОБА_8 психологічне насильство, яке полягало у погрозі вбивством останнього шляхом приставляння до голови потерпілого пістолету та висловленні намірів застрелити його, чим порушив вимоги ст. 75 (2)(е) Додаткового протоколу І (погроза вбивством).

Надалі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, спільно з невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ продовжили допит ОСОБА_8 , звинувачуючи останнього у крадіжці інвентарю школи та пошкодженні майна інших мешканців селища Велика Лепетиха. Вимагаючи зізнань у вчиненні вказаних дій, невстановлені військовослужбовці ЗС РФ, у присутності ОСОБА_7 , діючи спільно та з єдиним умислом, застосували стосовно потерпілого фізичне насильство, яке полягало у нанесенні ударів прикладом автомата та іншими предметами по голові, шиї та тулубу, та психологічне насильство, що виразилось в імітації відрізання вуха ОСОБА_8 шляхом приставляння до нього ножа, а також у погрозах вбивством шляхом наведення на потерпілого зброї та приведення її у бойову готовність, чим порушено вимоги статті 31, 32, 147 Конвенції (катування) та статтю 75(2)(а)(a.2), (е) Додаткового протоколу І (катування, погроза каліцтвом та вбивством).

Після завершення допиту та катування, ОСОБА_7 , продовжуючи переслідувати зазначену вище мету, користуючись владними повноваження в силу займаної посади, у порушення ст. 147 Конвенції (нелегальне ув`язнення) дав розпорядження присутнім у зазначеному приміщенні військовослужбовцям ЗС РФ ув`язнити ОСОБА_8

02.09.2025 близько 18.30 год., виконуючи розпорядження ОСОБА_7 , невстановлені військовослужбовці ЗС РФ зв`язали руки ОСОБА_8 пластиковою стяжкою та конвоювали його до автомобілю невстановленої марки, на якому перевезли його до раніше захопленого приміщення ВП №2 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області за адресою: Херсонська область, Каховський район, селище Велика Лепетиха, вул. Соборна, 2, де ув`язнили в приміщенні однієї з камер до 05.09.2022 без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

У період ув`язнення ОСОБА_8 утримувався у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для перебування людини, які не відповідали встановленим санітарно-гігієнічним нормам, з обмежуваннями у відвідуванні вбиральні (у визначений час), без будь-яких меблів, жодні засоби особистої гігієни, їжа та медична допомога не надавалися,

Тобто потерпілий перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але він не мав можливості вільно залишити місце утримання.

05.09.2022 приблизно о 04.00 год. невстановлені військовослужбовці ЗС РФ звільнили потерпілого ОСОБА_8 з місця нелегального ув`язнення, без надання йому будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Отже, ОСОБА_7 , діючи повторно та за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив катування та незаконне позбавлення волі цивільної особи, чим порушив ст. ст. 4, 31, 32, 147 Конвенції та ст. 75(2)(а)(a.2), (е) Додаткового протоколу І.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб (у редакції ст. 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

31.07.2025 слідчим підозрюваному ОСОБА_6 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області захисника за призначенням адвоката ОСОБА_4

31.07.2025 відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході розслідування доказів, а саме:

-07.05.2025 допитано потерпілого ОСОБА_8 , який в ході допиту вказав, що 02.09.2022 до їхнього будинку приїхали невстановлені військовослужбовці РФ, побили його, провели обшук будинку та забрали до приміщення адміністрації селища Велика Лепетиха. Там потерпілого почали допитувати, вимагаючи зізнань у викраденні інвентарю школи, а також пошкодженні майна мешканців селища. В якийсь момент до приміщення зайшов ОСОБА_7 (інші його називали «Навігатор») та приставив до голови потерпілого пістолет, почав погрожувати вбивством, після чого інші військові РФ застосували стосовно ОСОБА_8 фізичне насильство шляхом нанесення ударів ногами по тулубу, а також у присутності ОСОБА_7 імітували відрізання вуха потерпілого. Надалі ОСОБА_7 надав наказ невстановленим військовослужбовцям РФ на нелегальне ув`язнення ОСОБА_8 . На виконання цього наказу військові РФ перевезли потерпілого на автомобілі та ув`язнили в одній із камер раніше захопленого приміщення Великолепетиського ВП №2 Каховського РВП, де його утримували в неналежних умовах до 04.00 год. 05.09.2022.;

- 21.07.2025 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 , у ході якого потерпілий впізнав ОСОБА_7 як особу з позивним «Навігатор», який 02.09.2022 перебуваючи в приміщенні адміністрації селища, розташованої за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Велика Лепетиха, вул. Соборна, 3, під час допиту приставив до голови потерпілого зброю (пістолет) та сказав «Заткнись тварь, а то пристрелю!», а після допиту цей чоловік сказав іншим військовослужбовцям ЗС РФ «Закройте этого придурка», після чого потерпілого відвезли до приміщення Великолопетиського ВП, де ув`язнили в одній із камер та утримували до 05.09.2022.;

- 07.05.2025 допитано свідка ОСОБА_9 , яка в ході допиту вказала, що 02.09.2022 до їхнього будинку приїхали невстановлені військовослужбовці РФ, побили її чоловіка - ОСОБА_8 , провели обшук будинку та забрали чоловіка у невідомому напрямку. На наступний день вона дізналася, що чоловіка бачили біля будівлі Великолепетиського ВП. Вона приїхала до будівлі і їй сказали, що чоловік знаходиться у них і його поки не відпустять. Також вона бачила свого чоловіка на території будівлі та спілкувалася з ним через огорожу. 05.09.2022 її чоловік повернувся додому;

- 07.05.2025 допитано свідка ОСОБА_10 , який в ході допиту вказав, що 02.09.2022 до їхнього будинку приїхали невстановлені військовослужбовці РФ, побили його батька ОСОБА_8 , провели обшук будинку та забрали батька у невідомому напрямку. На наступний день його мати ОСОБА_9 сказала, що батька утримують у будівлі Великолепетиського ВП. 05.09.2022 батько повернувся додому;

- 28.04.2025, 11,06.2025, 18.06.2025, 19.06.2025, проведено огляд відкритих джерел, а саме:

-інформації, розміщеної у загально доступному месенджері «Telegram» на каналі повідомлень із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На сторінці міститься публікація від 04.09.2022, з якої встановлено, що на фото зображена особа схожа на ОСОБА_7 у військовій формі з наліпкою, на якій написано «НАВІГАТОР» та міститься текст мовою оригіналу «Сегодя ездили в отдаленные села Херсонской области»;

-інформації, розміщеної у загально доступному месенджері «Telegram» на каналі повідомлень із назвою «Кастюкевич Live». На сторінці міститься публікація адміністратора каналу від 05.09.2022 мовою оригіналу «Расширяем географию гуманитарной миссии «Единой России» в Херсонской области». «Побывали в Великой Лепетихе, Рубановке, Нижних Серогозах еще других селах Великолепетихского района». При натисканні на посилання у зазначеному каналі виявлено посилання під назвою мовою оригіналу «Про Лепетиху», «Гуманитарная миссия «Единой России побывала в Великолепетихском районе Херсонской области. Доставили туда флаги России, рюкзаки и продукты».

- 31.07.2025 проведено огляд мобільного телефону за допомогою якого на встановлений мессенджер «Viber», «WhatsApp» ,«Telegram», яким користується ОСОБА_7 надіслано письмове повідомлення про підозру, повістки про виклик до слідчого, посилання на повістку про виклик, яка опублікована в газеті «Урядовий кур?єр» в порядку, передбаченому ст. ст. 135, 278, 297-5 Кримінального процесуального кодексу України;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

18.08.2025 прокурором прийнято рішення про виділення з кримінального провадження № 0000047 від 14.01.2025 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, в окреме провадження із присвоєнням у Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційного номеру № 0001257.

Згідно відповіді о/у УКР ГУНП в Херсонській області за наявними оперативними даними ОСОБА_6 , проживає на території рф, за адресою: рф, Московська область, м. Лобня, вул.Фізкультурна,6, а також може знаходитись на окупованій частині Херсонської області (лівобережжі), АР Крим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 438 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Так, 31.07.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 154 від 31.07.2025 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4, на 05.08.2025, 06.08.2025, 07.08.2025 для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, 31.07.2025 здійснено інформування підозрюваного про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме на мобільний месенджер «Viber», «Telegram», «WhatsApp», яким користується підозрюваний ОСОБА_7 , надіслано письмове повідомлення про підозру, повістки про виклик до слідчого, посилання на повістку про виклик, яка опублікована на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та газеті «Урядовий кур?єр» в порядку, передбаченому ст. ст. 135, 278, 297-5 Кримінального процесуального кодексу України, що зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протокол огляду мобільного телефону від 28.06.2025).

Утім, ОСОБА_7 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або на тимчасово окупованій території України.

На підтвердження цього, слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_7 до СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 08.08.2025 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Разом з цим, встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався. На підконтрольну територію України виїзд не здійснював.

При перевірці відомостей стосовно ОСОБА_7 по ІТС ІПНП встановлено, що він перебуває у розшуку за УСБУ в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000080 від 10.03.2022 як особа засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 110 КК України (ОРС № 44 від 19.05.2022), при перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час підозрюваний державний кордон України не перетинав.

У зв`язку з цим, 20.08.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2025 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001275 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, також, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення.

Належного обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає його недоведеним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання винуватим підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин РФ, уродженець міста Саратов, РРФСР, СРСР, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 від 05.11.2013, який з 19.09.2021 до 19.09.2023 перебував на посаді «депутата Государственной думы Федерального собрания Российской Федерации VIII созыва» (мовою оригіналу), а з 20.09.2023 «сенатора Российской Федерации представителя от законодательной власти Херсонской области» (мовою оригіналу), раніше судимий вироком Тернопільського міськрайонного суду від 26.02.2025 за ч.3 ст.110 КК України до 15 років позбавлення волі, стосовно якого до Шевченківського районного суду м. Києва 20.07.2023 направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001343 за ч.3 ст.110 КК України та 15.07.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000771 за ч. 2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Більш того, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260,261,437-442 КПК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою (ч. 6 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184,186, 193, 194, 197, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.08.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001275.

Після затримання підозрюваного, не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1