Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1789/24
Провадження № 1-кп/945/444/25
ВИРОК

Іменем України

17 квітня 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року за №0000193, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Буг Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 15.06.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та введенням в Україні воєнного стану, 07.03.2022 прийнято Закон України №2117-IX, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини за ст.185 Кримінального кодексу України.

Вказаним законом, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України викладено у новій редакції, а саме: «Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив. та вчинив новий злочин при наступних обставинах.

І. Епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 відносно майна потерпілої ОСОБА_9

Епізод №1

26.03.2024 року, приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, веденого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України №2102-1X від 24.02.2022 року перебував за дозволом користувача ОСОБА_10 в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої разом із останньою.

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні домоволодіння за вищезазначеною адресою побачив майно, що перебувало у користуванні та належало ОСОБА_9 , яке в подальшому визначив предметом свого злочинного посягання, а саме мобільний телефон марки "NOKIA 920 mіni", після чого у останнього виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна. в умовах воєнного стану.

У подальшому, ОСОБА_4 , поступово реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, розуміючи настання суспільно-пебезпечних наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_10 , з якою він вживав спиртні напої, внаслідок вживання алкогольних напоїв заснула. переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, в умовах воєнного стану викрав мобільний телефон марки "NOKIA 920 mini", який знаходився на підвіконні у кімнаті будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому, заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 410 гривень.

ІІ. Епізод злочинної діяльності ОСОБА_4 відносно майна потерпілої ОСОБА_6

Епізод №2

30.05.2024 року, приблизно о 16:00 годині. ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, перебував по вулиці Миру в с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області.

В подальшому, а саме 30.05.2024 року о 16:00 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення. усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під час дії воєнного стану, через незачинені ворота, зайшов на територію двору загального користування, де підійшов до будинку АДРЕСА_3 , а саме до металевої дробини до якої за допомоги металевого шнура та замку був прив?язаний велосипед марки «Cyber Bike Shimano», модель «Асеrа», який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, в умовах воєнного стану за допомоги сокири, яку приніс із собою, розрубив металевий шнур, зняв замок та викрав велосипед марки «Cyber Bike Shimano», модель «Асеrа».

В подальшому, заволодівши вишевказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5450 гривень.

ІІІ. Епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 відносно майна потерпілої ОСОБА_7

Епізод №3

06.06.2024 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану, перебував біля будинку АДРЕСА_4 .

В подальшому, а саме 06.06.2024 року, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під час дії воєнного стану, через незачинену хвіртку, зайшов на територію двору до будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належну ОСОБА_7 алюмінієву драбину довжиною 2,5м.

В подальшому, заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1632 гривні 37 копійок.

Епізод №4

16.06.2024. приблизно о 14:00 годині ОСОБА_4 , в період дії воєнного стану перебував біля будинку АДРЕСА_4 .

В подальшому, а саме 16.06.2024 року, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під час дії воєнного стану, через незачинену хвіртку, зайшов на територію двору до будинку АДРЕСА_4 , де через незачинені двері проник до зазначеного вище будинку, звідки таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-A325F Galaxy A32 4/128 Duos ZKG (black)».

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 4355 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Вчинення правопорушень мотивував своїм скрутним матеріальним становищем.

Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала на адресу суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі. Одночасно вказала, що матеріальна шкода відшкодована їй у повному обсязі; цивільний позов не заявляла. Додатково просила покарати ОСОБА_4 суворо.

Щодо епізоду злочинної діяльності ОСОБА_4 №1, вчиненого 26.03.2024 року відносно майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 410 грн 00 коп, суд дійшов такого.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до правової позиції, викладеної ОП ККС Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн. Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн (ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2024 рік»).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи, що вартість таємно викраденого обвинуваченим ОСОБА_4 майна за епізодом №1, вчиненого 26.03.2024 року відносно майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 410 грн 00 коп, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо епізоду злочинної діяльності ОСОБА_4 №3, вчиненого 06.06.2024 року відносно майна потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 1632 грн 37 коп, суд дійшов такого.

За вказаним епізодом таємного викрадення майна даним вироком суду встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Водночас, вартість викраденого майна за цим епізодом на день вчинення кримінального правопорушення є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 1632 грн 37 коп.

При цьому, зважаючи на спосіб вчинення крадіжки, а саме скоєння її з проникненням у інше приміщення, у відповідності до положень ч.3 ст.337 КПК України, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 за цим епізодом з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною ОП ККС Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Згідно ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.1 ст.12 КК).

З огляду на зміст ч.1 ст.162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч.4 ст.185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом його злочинної діяльності, вчиненого 06.06.2024 року відносно майна потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 1632 грн 37 коп з ч.4 ст.185 КК України підлягають кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України підтверджується наданими у судовому засіданні показами самого обвинуваченого і потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду такі пози. Так, остання повідомила, що в її власності перебуває велосипед марки «Cyber Bike Shimano», модель «Асеrа». В кінці травня минулого року, точної дати потерпіла не пам`ятає, їй повідомили, що її велосипед «катається» по селу. У цей час потерпілої не було вдома. Згодом їй стало відомо, що велосипед викрав ОСОБА_4 . Станом на сьогодні, ОСОБА_4 матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі. Проте, незважаючи на це, потерпіла ОСОБА_6 просила суд покарати обвинуваченого суворо.

Потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_4 її колишній співмешканець. На час вчинення ним крадіжок, вони спільно не проживали вже декілька місяців і потерпіла заборонила обвинуваченому приходити до неї додому, тим більш, заходити на подвір`я чи в будинок, проте хвіртка не зачиняється. Кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив в червні місяці 2024 року. Спочатку, проник на територію подвір`я, звідки викрав металеву драбину. А вже наступного разу викрав телефон, який був у кухні, де заряджався. Також, потерпіла зазначила, що викрадений телефон їй повернули працівники поліції. Цивільний позов потерпіла ОСОБА_7 не заявляла.

Також, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які суд визнає належними та допустимими, а саме:

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2024 року, відповідно до якої 30.05.2024 року у денний час невідома особа шляхом зриву запираючого пристрою, за допомогою якого фіксувався велосипед, таємно викрала ведлосипед марки «CYBER BIKE» синього кольору, який знаходився у дворі загального користування біля будинку АДРЕСА_3 , чим спричинила ОСОБА_6 шкоду. У викраденні вказаного майна потерпіла ОСОБА_6 підозрює ОСОБА_4 (Том 2 а.с.38-40);

- Протоколом огляду місця події із фототаблицею, проведеного заступником начальника СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 06.06.2024 року у період часу з 14 години 10 хвилин по 14 годину 40 хвилин, в денний час, при природньому освітленні, за участю понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Місцем огляду є двір загального використання по вул.Миру в с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області. Вхід до двору здійснюється через металеві ворота з хвірткою зеленого кольору, які на час огляду не ушкоджені і відчинені та ведуть у двір загальною довжиною 45 м. Біля входу до будинку №89-В, розташований диван у складеному стані; вхід до будинку здійснюється через металеві одностворчаті двері, які на час огляду зачинені і не ушкоджені. З правої сторони від будинку по напрямку до вхідних дверей мається металева хвіртка з прутів, яка на час огляду не ушкоджена і зачинена. Біля хвіртки з правої сторони мається металева драбина, яка веде до балкону другого поверху будинку №89-В. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено; застосовувалось фотографування. Протокол прочитаний вслух, записано вірно (Том 2 а.с.41-46);

- Протоколом огляду предмету із фототаблицею, проведеного заступником начальника СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 07.06.2024 року у період часу з 16 години 15 хвилин по 16 годину 40 хвилин. Проведеним оглядом встановлено: предметом огляду є велосипед марки «Cyber Bike» синього кольору. Велосипед складається з металевої рами, керма та двох коліс по 26 дюймів кожне. На рамі та кермі маються напівпошкоджені написи: Cyber Bike Shimano, Acera На кермі маються гумові накладки чорного кольору. Колеса та гальмівна система не ушкоджені, велосипед перебуває у робочому стані. По всій поверхні велосипеду маються подряпини та нашарування різноманітного бруду різної форми та походження.

Під час огляду застосовувалось фотографування, лінійка зі шкалою вимірювання 29,5см, нічого не виявлено та не вилучено (Том 2 а.с.50-56);

- Висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №2980/24 від 17.06.2024 року, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду марки «Cyber Bike Shimano», модель «Асеrа» синього кольору з колесами на 26 дюймів, 2016 року виготовлення, бувшого у використанні, у технічно-справному стані, з урахуванням зносу, станом на 30.05.2024, становила: 5450,00 грн. (п?ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.) (Том 2 а.с.61-65);

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2024 року, відповідно до якої 16.06.2024 року близько 18:00 години за адресою АДРЕСА_5 , невстановлена особа скоїла таємне викрадення майна, а саме мобільного телефону марки SAMSUNG SM-F 32 F Galaxy чорного кольору (black) вартістю 9220,40 грн (Том 2 а.с.67-68);

- Протоколом огляду із фототаблицею, проведеного слідчим СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 19.06.2024 року у період часу з 14 години 40 хвилин по 10 годину 4000 хвилин, в денний час, при природньому освітленні, за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Проведеним оглядом встановлено наступне. Об`єктом огляду є будинок АДРЕСА_4 .

В ході огляду встановлено: будинок АДРЕСА_6 одноповерховий, в якому мається п`ять кімнат. В ході огляду встановлено калитку зеленого кольору, яка на момент проведення огляду відчинена, без видимих пошкоджень. Вхід до будинку здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері коричневого кольору, без видимих пошкоджень. Заходячи до приміщення виявлено кухонну кімнату, вхід до якої здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері білого кольору, без видимих пошкоджень. Зліва виявлено кухонну стінку коричневого кольору, на якій знаходяться побутові речі: посуд, мікрохвильова піч сріблястого кольору марки «Samsung», на якій знаходився мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-A325F Galaxy A32 4/128 Duos ZKG (black)» чорного кольору. Біля шухляди розташована духова піч. Біля печі розташована мийка. Біля мийки розташоване вікно розміром, приблизно, 1,5 м Х 1,5 м. Біля вікна розташовані дерев`яні двері без видимих пошкоджень, які ведуть до наступної кімнати. Поруч з дверима розміщений холодильник білого кольору. Біля холодильника розташований стілець чорного кольору. Біля стільця розташований стіл, на столі застелена скатертина білого кольору (Том 2 а.с.69-75);

- Протоколом огляду предмету із фототаблицею, проведеного заступником начальника СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 25.06.2024 року у період часу з 17 години 15 хвилин по 17 годину 40 хвилин. Проведеним оглядом встановлено: мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A32 4/128 Duos ZKG (black)» у чорному полімерному корпусі. На боковій частині корпусу телефону маються клавиші регулювання звуку та включенні/виключення. На даній панелі мається фронтальна камера для здійснення фото/відео зйомки. На нижній частині корпусу у низу маються глибокі подряпини. Також на поверхні корпусу маються невеликі подряпини та нашарування бруду, що свідчить про те, що телефон перебував у використанні. Перевірити робочий стан телефону не надалось можливим так як він перебуває у повній розрядці. Під час огляду застосовувалось фотографування, нічого не виявлено та не вилучено (Том 2 а.с.81-82);

- Висновком експерта № СЕ-19/115-24/12145-ТВ від 04.07.2024 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «SAMSUNG Galaxy A32 (SM-A325F) 4/128 Гб Duos ZKG (black) на момент вчинення правопорушення, а саме станом на 16.06.2024 року, могла становити 4355,00 грн (Чотири тисячі триста п?ятдесят п?ять грн 00 коп) (Том 2 а.с.88-99);

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.07.2024 року, відповідно до якої 06.06.2024 року у денний час невідома особа, через незачинену хвіртку проникла до двору домоволодіння АДРЕСА_4 , де з двору зазначеного домоволодіння вчинила крадіжку алюмінієвої драбини, довжиною 2,5 метри, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду (Том 2 а.с.101);

- Протоколом огляду місця події із фототаблицею, проведеного заступником начальника СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 06.07.2024 року у період часу з 08 години 15 хвилин по 08 годину 45 хвилин, в ранковий час, при природньому освітленні, за участю понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Місцем огляду є територія двору домоволодіння АДРЕСА_4 . Територія двору огороджена металевим парканом та сіткою «рабицею» з усіх боків. Вхід на територію двору здійснюється через металеві ворота (без ушкоджень), які на час огляду відчинені. З лівої сторони від входу у двір у 2 м розташована криниця. Прямо по ходу в 4 м від входу у двір розташований одноповерховий будинок, двері якого на момент огляду зачинені і неушкоджені. З правої сторони від входу мається полісадник відділений від основного двору сіткою «рабицею». Між будинком та полісадником мається прохід, який веде до приміщення літньої кухні та господарські будівлі. Під час огляду нічого не виявлено та не видучено; здійснювалось фотографування. Протокол прочитаний вслух, записано вірно (Том 2 а.с.104-107).

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом його злочинної діяльності, вчиненого 06.06.2024 року відносно майна потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 1632 грн 37 коп суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення в інше володіння особи.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом його злочинної діяльності, вчиненим 30.05.2024 року відносно майна ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом його злочинної діяльності, вчиненим 16.06.2024 року відносно майна ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України та ч.4 ст.185 КК України.

При цьому суд бере до уваги надані покази самого обвинуваченого, надані ним у суді, а також покази потерпілих, які повністю узгоджуються із раніше вказаними документами, протоколами слідчих дій та висновками експертів, дослідженими судом.

Згідно з положеннями ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, у Рішенні №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлені.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України, однак відповідно до ст.12 КК України вчинив, у тому числі, тяжкі злочини.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який є особою молодого віку, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на день ухвалення вироку раніше судимий за вчинення злочину проти власності, за місцем проживання характеризувався негативно; стан його здоров`я, який на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; тяжкість кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 та його ставлення до скоєного, який шкодує про те, що сталося.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений має бути засудженим за тяжчий злочин до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримініруємої йому статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Правових підстав для застосування ст.75 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини в їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить.

Системне тлумачення норм статті 75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.

При цьому, оскільки покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так й іншими особами, застосування ст.75 КК України при визначенні покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 є недоцільним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного обвинуваченому покарання не сприятиме меті покарання та не буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конкретні обставини справи свідчать, що досягнення мети покарання, яка полягає в ізоляції, неможливе без його реального відбування. Отже, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та не є надто суворим чи м`яким.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

На переконання суду обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання без застосування положень ст.75 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України, що буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України й відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

У кримінальному провадженні цивільні позови не заявлялись.

Речовими доказами у кримінальному провадженні є:

-мобільний телефон марки "NOKIA 920 mini", який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 ;

- велосипед марки «Cyber Bike Shimano», модель «Асеrа», який переданий відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-A325F Galaxy A32 4/128 Duos ZKG (black)», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 .

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення:

- судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-24/9655-ТВ від 28.05.2024 року) у розмірі 3029 грн 12 коп.;

- судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №2980/24 від 17.06.2024 року) у розмірі 320 грн 00 коп;

- судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-24/12145-ТВ від 04.07.2024 року) у розмірі 3029 грн 12 коп.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Оскільки процесуальні витрати документально підтверджені, вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

У даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. З урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України, суд вважає, що до набрання цим вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Керуючись ст.100, 284, 337, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України та ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання 31 травня 2024 року.

На підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_4 за епізодом його злочинної діяльності №1, вчиненого 26.03.2024 року відносно майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 410 грн 00 коп закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення: судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-24/9655-ТВ від 28.05.2024 року) у розмірі 3029 грн 12 коп.; судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №2980/24 від 17.06.2024 року) у розмірі 320 грн 00 коп; судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-24/12145-ТВ від 04.07.2024 року) у розмірі 3029 грн 12 коп, а всього 6378 (шість тисяч триста сімдесят вісім) грн 24 коп.

Речовий доказ мобільний телефон марки "NOKIA 920 mini", який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 вважати таким, що повернений останній.

Речовий доказ велосипед марки «Cyber Bike Shimano», модель «Асеrа», який переданий відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати таким, що повернений останній.

Речовий доказ мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-A325F Galaxy A32 4/128 Duos ZKG (black)», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 вважати таким, що повернений останній.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

17.04.2025