Провадження 1-кс/337/345/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР 31.08.2025 за № 0000774 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2025 до суду надійшло вказане клопотання, погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , яке слідчий мотивує тим, що на даний час СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 31.08.2025 за № 0000774 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що31.08.2025 в період часу з 14:00 до 14:30, невстановлена особа, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу « Сокіл-2» по вул. Випробувачів, 2 у м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу проникла до салону автомобіля «Hyundai i30» д.н. НОМЕР_2 , звідки таємно викрала майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на суму 14000 грн.

В ході досудового розслідування допитаний потерпілий ОСОБА_5 , а такожвстановлено, що особою, яка може бути причетна до вчинення злочину є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також було встановлено, що гаманець з документами на ім`я ОСОБА_5 . ОСОБА_6 викинув в ліфту, розташовану в сьомому під`їзді будинку АДРЕСА_1 .

01.09.2025 слідчим СВ Відділу поліції № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 було проведено огляд місця події - ліфтової кабіни, розташованої в 7 під`їзді будинку АДРЕСА_1 де було виявлено і вилучено: чоловічий шкіряний гаманець чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_2 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківську картку А- Банк VISA № НОМЕР_4 ; дисконтну картку «Vlastroy» ВФ 002076; фрагмент паперу на якому надруковано «Власний рахунок».

Вказане майно, яке було вилучено 01.09.2025 в ході огляду місця події, є тимчасово вилученим майном, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, належить потерпілому ОСОБА_5 , необхідне для проведення судової товарознавчої експертизи, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, доведення обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення, за наявності реальної загрози приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не прибули, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують, просять його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглядати клопотання слідчого у його відсутність, не заперечує проти накладання арешту на майно, але просить його повернути йому на зберігання з дозволом користування.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого, прокурора та власника майна.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, зокрема, повинно бути зазначено підстави і мету арешту майна відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З`ясувавши та оцінивши обставини справи, додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, в ході якого 01.09.2025 проведено огляд місця події - ліфтової кабіни, розташованої в 7 під`їзді будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено і вилучено: чоловічий шкіряний гаманець чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль НОМЕР_2 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківську картку А- Банк VISA № НОМЕР_4 ; дисконтну картку «Vlastroy» ВФ 002076; фрагмент паперу на якому надруковано «Власний рахунок». Вказане майно належить потерпілому ОСОБА_5

01.09.2025 слідчим проведено огляд вказаних речей та предметів та постановою від 01.09.2025 вказані речі та предмети визнані речовими доказами, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого про арешт майна подано з дотриманням вимог ч.5 ст.171 КПК України.

В той же час, слідчий в достатній мірі не обґрунтовує необхідності накладання арешту на вказане майно з метою збереження таких речових доказів.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні власника чи користувача цієї речі права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним. Однак, слідчий не зазначила та не довела, яка необхідність позбавляти власника зазначеного майна потерпілого ОСОБА_5 права вільно володіти та користуватись майном, яке слідчим передане йому на зберігання. Взагалі не наведено обґрунтувань щодо необхідності як користування, так і розпорядження потерпілим такими документами, як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, пенсійне посвідчення, банківська та дисконтна картки.

Слідчий в своєму клопотанні не зазначила та не довела ризики, передбачені ст.170 КПК України, а саме які існують підстави вважати, що зазначені речові докази, які належать потерпілому та передані слідчим йому на зберігання, можуть бути ним приховані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, перетворені, передані, відчужені.

Жодних обґрунтувань необхідності запобігання можливості вчинення таких дій потерпілим чи будь-якими іншими особами та прийняття заходів для збереження цього майна саме шляхом накладання арешту на майно слідчий не навела.

Отже, слідчим не доведено необхідності накладання арешту на зазначене майно та наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити повністю.

Керуючись ст.98,170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1