В И Р О К

Іменем України

10 червня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні судовому засіданні в залі суду № 11 м. Слов`янська Донецької області кримінальне провадження № 0015546 від 30 квітня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженки м. Красний Лиман, Донецької області, громадянки України, яка є військовослужбовцем військової служби за контрактом, та перебуває на посаді командира 6 відділення розбирально-складальних робіт 2 ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «сержант», з вищою освітою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 409 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав.

Сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на особливий період, перебуваючина посаді командира 6 відділення розбирально-складальних робіт 2 ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 28, 29, 58, 59, 101 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, внаслідок зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки для охоронюваних законом інтересів командиром ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_6 , будучи відсутньою на місці служби та не приймаючи безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії привласнила чуже майно, яке перебувало в її віданні - безпідставно нараховане грошове забезпечення та додаткову винагороду за безпосередню участь в бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 на загальну суму 818 519,59 грн.

Таким чином, сержант ОСОБА_4 за викладених вище обставин вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, а саме привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчинене у великих розмірах під час дії воєнного стану.

Крім цього, сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на особливий період, перебуваючина посаді командира 6 відділення розбирально-складальних робіт 2 ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 , воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 28, 29, 58, 59, 101 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, своїми діями, за сприяння підполковника ОСОБА_6 , який своїми діями, шляхом усунення перешкод сприяв вчиненню кримінального правопорушення, діючи з прямим умислом вчинила ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану у період з 01.01.2023 по 05.01.2023, з 07.01.2023 по 18.01.2023, з 20.01.2023 по 27.01.2023, з 30.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 07.02.2023, з 09.02.2023 по 17.02.2023, 20.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 10.03.2023, з 13.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 28.04.2023, з 02.05.2023 по 15.05.2023, з 17.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 09.06.2023, з 13.06.2023 по 30.06.2023, з 04.07.2023 по 14.07.2023, з 17.07.2023 по 28.07.2023, з 01.08.2023 по 12.08.2023, з 15.08.2023 по 25.08.2023, 29.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 08.09.2023, з 12.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.01.2024, з 01.02.2024 по 29.02.2024, з 01.03.2024 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 25.04.2024, з 28.04.2024 по 30.04.2024, з 01.05.2024 по 31.05.2024, з 01.06.2024 по 23.06.2024, з 08.07.2024 по 31.07.2024, з 01.08.2024 по 31.08.2024, з 01.09.2024 по 20.09.2024, з 23.09.2024 по 30.09.2024, з 01.10.2024 по 31.10.2024, з 01.11.2024 по 30.11.2024, була незаконно відсутня на службі, військову службу не несла, обов`язків військової служби щодо здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та проведенні бойових дій на території Донецької області та виконання інших службових (бойових) завдань, в порушення Дисциплінарного статуту Збройних сил не здійснювала, тим самим ухилялась від несення обов`язків військової служби та проводила службовий час на власний розсуд до 30.11.2024.

Таким чином, сержант ОСОБА_4 за викладених вище обставин вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, а саме ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

30.04.2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України.

Сторони дійшли згоди щодо покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям строком на 2 роки.

Також, з урахуванням ст. 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, сторони мають правоузгоджувати основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, сторони вважають за можливе призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

Крім того, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст. 58 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки на службові обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 15 (п`ятнадцяти) відсотків в дохід держави з позбавленням права обіймати посади пов`язані з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям строком на 2 роки.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст. 58 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік на службові обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 (десяти) відсотків в дохід держави.

Прокурор, захисник та обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні просили затвердити дану угоду про визнання винуватості. Вказали, що вказана угода, на їх переконання, відповідає вимогам кримінального і кримінально-процесуального законодавства.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за за ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 409 КК України, щиро розкаялась, пояснила, що вона розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши думку захисника та прокурора щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, встановив наступне.

Кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 409 КК України, у вчиненні якого обвинувачена визнає себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Обвинуваченій роз`яснено норми ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких їй зрозумілі, нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину у вчиненні якого її обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена підтвердила думку щодо затвердження угоди про визнання винуватості, якої вона досягла з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 .

Суд встановив, що ОСОБА_4 раніше не судима, щиро розкаялась у вчиненому, сторони добровільно уклала угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а визначене покарання - нормам кримінального закону. Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст.67 КК України, не виявлено.

Суд переконався у добровільності укладання угоди про визнання винуватості і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 409 КК України.

Цивільний не заявлявся.

Речовими доказами по справі є: мобільний телефон «Xiaomi», білого кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , з SIM-картою «Київстар», з написами « НОМЕР_6 » з абонентським номером НОМЕР_7 , який поміщено до сейф-пакету №1001279; мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» білого кольору IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , з СІМ-картою «Vodafone», з написами « НОМЕР_10 » з абонентським номером НОМЕР_11 , який поміщено до сейф-пакету №1001280; банківська картка приватбанк № НОМЕР_12 , жовто-золотистого кольору з написом «Золота для виплат», яку поміщено до сейф-пакету № 1001278.

Витрати, пов`язані з проведенням комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/1025-КТ від 07.02.2025 становлять 7959,00 грн.; витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/1024-КТ від 14.02.2025 становлять 7959,00 грн. на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченої згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 468-469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015546 від 30 квітня 2025 року, яка була укладена 30.04.2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити їх покарання за цією статтею кримінального закону, з урахуванням вимог ст. ст. 58, 69 КК України, у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 15 (п`ятнадцяти) відсотків в дохід держави з позбавленням права обіймати посади пов`язані з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям строком на 2 (два) роки.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України та призначити їй покарання за цією статтею кримінального закону з урахуванням вимог ст. ст. 58, 69 КК України у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 1(один) рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення 10 (десяти) відсотків в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 15 (п`ятнадцяти) відсотків в дохід державиз позбавленням права обіймати посади пов`язані з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям строком на 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код класифікації доходу 24060300 «Інші надходження», витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/1025-КТ від 07.02.2025 становлять 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп.; витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/104-25/1024-КТ від 14.02.2025 становлять 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi», білого кольору IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , з SIM-картою «Київстар», з написами « НОМЕР_6 » з абонентським номером НОМЕР_7 , який поміщено до сейф-пакету №1001279;

- мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» білого кольору IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , з СІМ-картою «Vodafone», з написами « НОМЕР_10 » з абонентським номером НОМЕР_11 , який поміщено до сейф-пакету №1001280;

- банківська картка приватбанк № НОМЕР_12 , жовто-золотистого кольору з написом «Золота для виплат», яку поміщено до сейф-пакету № 1001278 - повернути власнику.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1