УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ГУ СБ України у місті Києві та Київській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого під час проведення обшуку в межах кримінального провадження №0000575 від 10.11.2022 року, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчим управлінням ГУ СБ України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 від 10.11.2022 року.

Слідчим СУ ГУНП у м. Києві в межах вказаного кримінального провадження 27 квітня 2023 року проведено обшук за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Германівка, вул. Ковальчук Олени, 103.

Під час зазначеного обшуку вилучено мобільний телефон марки «IPhone», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 та інші речі , що належать ОСОБА_4 .

Автор скарги вказує, що звертався із заявою про повернення майна до органу досудового розслідування, остання була надіслана 20.08.2024 року на адресу слідчого управління ГУ НП у м. Києва. Після встановлення нових обставин, представником власника майна 06.12.2024 р. та 09.12.2024 р. було направлено клопотання про повернення тимчасово вилученого майна на адресу слідчого управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області, однак майно не було повернуто власнику.

У зв`язку з чим представник власника майна у скарзі просить зобов`язати уповноваженого слідчого слідчого управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області в кримінальному провадженні №0000575 від 10.11.2022 року повернути ОСОБА_4 вилучене майно під час проведення обшуку, оскільки відсутні правові підстави його утримання.

В судове засідання призначене на 26.02.2025 року о 14 год. 00 хв. представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, причини своєї не явки не повідомив. Клопотань що відкладення судового засідання від представника не надходило.

Представник ГУ СБ України у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового засідання, причини своєї неявки суду не повідомив.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність скаржника ОСОБА_3 та службової особи ГУ СБ України у місті Києві та Київській області.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно до частини 7 статті 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що матеріали поданої скарги не містять підтверджуючої інформації що слідчим управлінням ГУ СБ України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 від 10.11.2022 року, а вказане викладене виключно в тексті скарги.

В матеріалах скарги не міститься інформації щодо накладення чи відмови у накладенні арешту на майно, що належить ОСОБА_4 .

Також, матеріали скарги не містять доказів того, що вилучене майно перебуває у слідчих слідчого управління ГУ СБ України у місті Києві та Київській області.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 6 статті 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В судове засідання, представник володільця майна не з`явився, не надав суду докази того, що майно незаконно утримується органом досудового розслідування та інші докази на обґрунтування доводів скарги, які б дозволили слідчому судді постановити рішення про задоволення скарги.

Слідчий суддя зазначає, що неприбуття представника скаржника в судове засідання свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_5 , не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 169, 236, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1