Справа № 167/666/25
Номер провадження 1-кп/167/75/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000217 від 02.04.2025 року,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

25.06.2025 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженніза №0000217 від 02.04.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:ч. 1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, який ухвалою суду від 26.06.2025 року був призначений до підготовчого судового засідання.

30.06.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, яке ОСОБА_4 отримав 30.06.2025 року, проте не заперечив щодо його розгляду в даному судовому засіданні.

Клопотання мотивоване тим, що 04.04.2025 року ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який продовжений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.05.2025 року в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.07.2025 року.

На даний момент продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що дають достатні підстави для продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обгрунтування ризику, передбаченому у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів і за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обгрунтування ризику, передбаченому у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні, які проживають в сусідньому з ним населеному пункті, примушувати їх давати неправдиві показання, змінювати надані ними раніше покази чи відмовитися їх надавати органу досудового розслідування та суду, погрожуючи їм застосуванням фізичної сили, або погрозою знищення їхнього майна.

В обгрунтування ризику, передбаченому у п.5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має вільний доступ до вогнепальної зброї та боєприпасів, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Особисте зобов`язання відносно обвинуваченого не може запобігти вищевказаним ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, обвинуваченим виконані не будуть.

Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого, оскільки особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, відсутня.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що обвинувачений, враховуючи санкцію покарання, яке буде застосоване до нього у разі доведення вини, може переховуватися від органів досудового розслідування, тим самим не виконати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому, та зазначив, що застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні проти поданого клопотання заперечили і просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Заперечення мотивували тим, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, був неодноразово поранений та проходив лікування, Указом Президента України нагороджений медаллю «За військову службу Україні», позитивно характеризується за місцем служби і за місцем проживання, жодного наміру ухилятися від явки до суду, впливати на потерпілих та/або свідків немає.

Потерпілі в підготовчому судовому засіданні підтримали позицію сторони захисту і повідомили, що жодних претензій до обвинуваченого не мають.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих, дослідивши надані стороною захисту документи, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1-3 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При обранні і продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя зазначив, що, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що може бути застосовано відносно ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, дані що характеризують його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також, відсутність тісних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілих, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим відносно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою станом на 30.06.2025 року суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Рожищенським районний судом Волинської області не розпочато судовий розгляд по суті у даному кримінальному провадженні і станом на 30.06.2025 року не досліджені докази сторони обвинувачення.Проте, на думку суду, забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, поміж іншого, переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, на даному етапі судового розгляду кримінального провадження можна убезпечити більш м?яким запобіжним заходом, передбаченим КПК України, оскільки, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, думку потерпілих, суд доходить висновку, що реальні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можуть бути убезпечені з врахуванням обставин провадження таким запобіжним заходом як цілодобовий домашній арешт з покладенням на ОСОБА_4 певних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до пункту "с" частини 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

Таким чином, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення чи припущенням прокурора про можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні, які проживають в сусідньому з ним населеному пункті, примушувати їх давати неправдиві показання, змінювати надані ними раніше покази чи відмовитися їх надавати органу досудового розслідування та суду, погрожуючи їм застосуванням фізичної сили, або погрозою знищення їхнього майна, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд ураховує те, що ОСОБА_4 :

- є особою молодого віку;

- раніше до кримінальної відповідальності не притягався;

- є учасником бойових дій (ас 56);

- з квітня 2016 року і по теперішній час є членом Громадської організації «Луцька міська організація Спілки Воїнів АТО Волині», яка надала йому виключно позитивну характеристику та беззастережно поручається за нього, взявши на себе зобов`язання вжити вичерпних заходів для недопущення ОСОБА_4 кримінальних вчинків у майбутньому (ас 49);

- позитивно характеризується за місцем проживання (ас 53) та за місцем проходження служби (ас 50, 51);

- тривалий час брав безпосередню участь в зоні бойових дій під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації та був тяжко поранений (ас 54, 55);

- Указом Президента України від 20.10.2022 року нагороджений медаллю «За військову службу Україні» (ас 50);

- має постійне місце проживання (ас 53).

Також суд констатує, що держава в особі своїх уповноважених органів спроможна забезпечити умови за яких обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не матиме можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків у провадженні, які проживають в сусідньому з ним населеному пункті, примушувати їх давати неправдиві показання, змінювати надані ними раніше покази чи відмовитися їх надавати суду, погрожуючи їм застосуванням фізичної сили, або погрозою знищення їхнього майна.

Перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, обвинувачений ОСОБА_4 не буде мати вільний доступ до вогнепальної зброї та боєприпасів.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення частково і слід змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов"язків.

Разом з тим, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, із застосуванням насильства, а тому, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись статтями 176, 177, 181, 193, 194, 197, 199, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із тримання під вартою, який був обраний ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.04.2025 року та продовжений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.05.2025 року строком на 60 (шістдесят) днів до 03.07.2025 року включно - на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 28 серпня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Відповідно до статті 194 КПК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до Рожищенського районного суду Волинської області за кожною його вимогою;

2) цілодобово не відлучатись із свого фактичного (зареєстрованого) місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання;

4) здати на зберігання в Луцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області паспорт громадянина України та за наявності паспорт для виїзду за кордон;

5) не спілкуватися з іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю.

Після доставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до його фактичного (зареєстрованого) місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно ОСОБА_4 передати для виконання в Луцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Згідно вимог частини 4 статті 181 КПК України, орган Національної поліції України - Луцьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Дата і час проголошення повного тексту ухвали суду: 03.07.2025 року о 12 год 45 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1