Провадження № 1-кп/127/572/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000417 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Козельщина Козельщинського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-стоматолог комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня №1» ОСОБА_4 , перебуваючи у складі позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2022, 04.02.2025 точний час не встановлено, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у ТЦ «ВІВАТ», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 6а, у ході розмови зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , висловив пропозицію щодо одержання неправомірної вигоди за допомогу у вирішенні питання щодо встановлення необхідного ступеня придатності до військової служби під час проходження військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_4 , без наявності на те законних підстав.

18.02.2025, більш точний час не встановлено, під час однієї із зустрічей, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 про необхідність з`явлення на комісію у визначений ним час і дату, за результатами проходження якої йому буде встановлений необхідний ступінь придатності до військової служби, без наявності на те законних підстав. Також, ОСОБА_4 додатково наголосив, що для отримання бажаного результату під час проходження комісії ОСОБА_6 необхідно буде надати йому неправомірну вигоду в розмірів від 300 до 500 доларів США (від 12 466 до 20 777 гривень за офіційним курсом НБУ на час висловлення пропозиції), передача яких має відбутися у визначеному ним місці, після проходження самої комісії.

27.02.2025 в період часу з 11 години 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , завдяки сприянню ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої підготовлено довідку військово-лікарської комісії № 2025-0312-1140 від 12.03.2025 згідно з якою ОСОБА_6 на підставі статті 42б графи III Розладу хвороб, графи - ТДВ - визнаний придатним до проходження військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, оперативного забезпечення, охорони.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, доводячи свій злочинний умисел до логічного завершення, 20.03.2025 приблизно о 17 годині 45 хвилин, перебуваючи на вулиці біля ТЦ «ВІВАТ», який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 6а, зустрівся з ОСОБА_6 , який діяв під контролем працівників правоохоронного органу та після нетривалого спілкування отримав від останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у загальній сумі 500 доларів США (20 786 гривень за офіційним курсом НБУ на час отримання неправомірної вигоди), за прийняття військово- лікарською комісією необхідного йому рішення щодо визначення ступеню придатності до військової служби, без законних на те підстав. Після отримання коштів ОСОБА_4 був затриманий працівники правоохоронних органів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим йому злочином, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодився з кваліфікацією його дій. Також акцентував увагу суду на тому, що щиро шкодує про вчинене та просив суд його суворо не карати.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення злочину, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України як прийняття пропозиції та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином); особливості й обставини вчинення злочину; особу обвинуваченого (раніше несудимий, одружений, офіційно працевлаштований, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується з позитивної сторони, є особою з інвалідністю 2 групи (загальне захворювання).

При призначенні покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Щире каяття проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінального протиправного діяння, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

За вищевикладених обставин, проаналізувавши поведінку обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставини, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно і доцільно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2025 по справі №127/9036/25 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого сплив 21.05.2025. Клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу чи про застосування нового запобіжного заходу до обвинуваченого прокурором не заявлялось.

Крім того, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2025 по справі №127/9039/25 ОСОБА_4 відсторонено від посади лікаря-стоматолога в позаштатній постійно діючій військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.05.2025. Відтак, вказана ухвала втратила свою чинність.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 53, 65-67, 369-2 КК України, ст. 100, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2025 по справі № 127/9079/25 на майно, а саме: копію наказу директора КНП«ВМКЛ №1» №26н від 22.01.2025; копію наказу директора КНП«ВМКЛ №1» №70н від 06.03.2025 та копію посадової інструкції лікаря- стоматолога КНП«ВМКЛ №1» ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2025 по справі № 127/9082/25 на майно, а саме: картку обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби (додаток №13 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №2025-03-12-1140 від 12.03.2025 на 8-ми аркушах та картку обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби (додаток №13 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №141/4168 від 21.07.2023 на 3-х аркушах.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2025 по справі № 127/9078/25 на майно, а саме: грошові коти в сумі 500 доларів США (5 купюр номіналом по 100 доларів США (справжні і імітаційні) наступних серії та номерів: LB47591761 L, LG 50972128 E, QE 10050151 A, QE 10050150 А, РВ 49451330 F та мобільний телефон Samsung Galaxy A15 IMEI: НОМЕР_2 IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 в чорному чохлі.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000417, а саме:

- копію наказу директора КНП«ВМКЛ №1» №26н від 22.01.2025; копію наказу директора КНП«ВМКЛ №1» №70н від 06.03.2025 та копію посадової інструкції лікаря- стоматолога КНП«ВМКЛ №1» ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- картку обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби (додаток №13 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №2025-03-12-1140 від 12.03.2025 на 8-ми аркушах та картку обстеження та медичного огляду для визначення придатності до військової служби (додаток №13 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №141/4168 від 21.07.2023 на 3-х аркушах, які були вилучені 30.03.2025 в ході проведення огляду у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 - повернути в медичну установу з якої вони були витребувані;

- грошові кошти в сумі 100 (сто) доларів США, купюрою в 100 (сто) доларів США у кількості 1 (одна) шт., які було добровільно надано ОСОБА_6 співробітникам правоохоронних органів для використання їх в кримінальному провадженні та які відповідно до прибуткового позабалансового ордеру №14464_5 від 02.06.2025 та Акта приймання-передачі б/н від 02.06.2025 по дог. №1/2016-РД від 10.03.2016 зберігаються у сховищі АБ «УКРГАЗБАНК» - повернути власнику;

- імітаційні грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США, купюрами по 100 (сто) доларів США у кількості 4 (чотири) шт. - знищити;

- мобільний телефон Samsung Galaxy A15 IMEI: НОМЕР_2 IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_4 в чорному чохлі, який належить ОСОБА_4 та 23.04.2025 переданий йому на відповідальне зберігання - залишити у володінні власника.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: