У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 28.04.2025 за ч. 2 ст. 286 КК України

У С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 про накладення арешту.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 27.04.2025 близько 18:10 год., водій автомобіля TOYOTA PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи рух по автодорозі М-05, зі сторони м. Одеса, в напрямку м. Києва, на її 84 км+900 м., здійснив наїзд на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вибіг у недозволеному місці на дорогу, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля перед попутним автомобілем.

У зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , від отриманих тілесних ушкоджень помер у кареті швидкої допомоги.

Слідчим, 28.04.2025 автомобіль марки TOYOTA PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оглянуто та вилучено, після чого доставлено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н., 4-й кілометр автодороги Р-17.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки TOYOTA PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Автомобіль TOYOTA PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 28.04.2025 визнано речовим доказом.

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно із ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

У відповідності до ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Враховуючи викладене, з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження вказаних речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль TOYOTA PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , зареєстрованому: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000319 від 28.04.2025 заборонивши вчиняти дії щодо користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1