Провадження №1-кс/752/6890/25
У Х В А Л А

іменем України

15.08.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000801 від 23.06.2025 року, -

в с т а н о в и в:

слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 від 23.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий вважає необхідним накласти арешт на належне підозрюваному майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор подав до суду заяву в якій просив слухати клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000801 від 23.06.2025 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 8 вересня 2023 року у генерального директора ТОВ «Технобудсервіс2006» ОСОБА_5 , за попередньою змовою з іншими не встановленими на цей час слідством особами, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на капітальні ремонти найпростіших укриттів у навчальних закладах, що підпорядковуються управлінню освіти Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

За таких обставин ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими не встановленими на цей час слідством особами, за пособництва ОСОБА_7 , вчинив дії, направлені на заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету, на загальну суму 203 023,86 гривень без ПДВ, під час виконання робіт за договором №171-К від 23.10.2023 про виконання робіт з капітального ремонту найпростіших укриттів та захисних споруд цивільного захисту в закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Середня загальноосвітня школа № 6» за адресою: просп. Георгія Гонгадзе, 20 І, Подільського району м. Києва, чим завдано збитки в розмірі 203 023,86 гривень без ПДВ.

13.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до зібраних матеріалів встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , має у власності автомобіль марки HYUNDAI GRANDEUR, з д.н.з. НОМЕР_1 , з vin-кодом НОМЕР_2

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, як видно зі змісту вказаної норми, законодавцем визначено вичерпний перелік суб`єктів на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та перелік умов за яких накладення арешту можливе. Зокрема до таких суб`єктів законодавцем віднесено: - підозрюваного; - обвинуваченого; - засудженого; - юридичну особу, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Також, законодавцем визначено, що для накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідною умовою є наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Проте, як вбачається із матеріалів справи цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої вчиненням злочину, у даному кримінальному провадженні не заявлявся, що підтвердив прокурор у судовому засіданні.

Таким чином, на переконання суду, попри вимоги кримінального процесуального законодавства, стороною обвинувачення не надано жодних доказів на обґрунтування доводів клопотання, а тому відсутні будь-які правові підстави для накладення арешту на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання, внесеного в рамках кримінального провадження за № 0000801 від 23.06.2025 року слідчим СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: