ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16220/22

Провадження № 11-сс/820/271/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представників

третьої особи ОСОБА_6

- адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженін №0000008 від 28 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384 (чинна до 01.07.2020), ч.3 ст.190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008 від 28 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384 (чинна до 01.07.2020), ч.3 ст.190 (чинна до 11.08.2023) КК України задоволено та накладено арешт на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0048, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження вказаного майна, шляхом заборони розпорядження та відчуження земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник третьої особи ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №000008 від 28 березня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384 (чинна до 01.07.2020), ч.3 ст.190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Вважає, що ухвала місцевого суду є незаконною, оскільки її винесено без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин, які повинні бути враховані при вирішенні питання накладення арешту на майно особи та здійсненні судового контролю за законністю дій працівників органу досудового розслідування, під час проведення необхідних слідчих та процесуальних дій.

Вказує, що необхідність збереження стану будинку на 2025 рік, у якому до сьогодні незаконно проживає учасник кримінального провадження, не може гарантувати неможливість сумніву у висновку експерта, який зроблено ще 03 липня 2023 року і з приводу вартості будинку станом на 30 листопада 2019 року, а лише гарантовано забезпечує продовження такого, необмеженого в часі, незаконного перебування у будинку ОСОБА_10 та членів його сім`ї.

Зокрема, обґрунтовані сумніви достовірності оцінки базуються не на стані об`єкту, а на не відповідності і відсутності аналогічних порівнюваних об`єктів, які експертом були використані з подання слідчого, що також вказує на неспроможність обґрунтування необхідності арешту задля унеможливлення спростування висновку експерта. У будь-якому разі, оскільки стан будинку було зафіксовано, то навіть його знищення, яке могло відбутися після такого встановлення, жодним чином, не може вплинути на достовірність оцінки станом на 2019 рік.

Так, арешт, який накладений на житловий будинок та присадибну земельну ділянку порушує право власності ОСОБА_6 на дане майно, а також, що цей арешт є немотивований, то відповідно такий підлягає скасуванню.

Обґрунтовує, що строк апеляційного оскарження ухвали розпочався саме з 28 квітня 2025 року, тобто з наступного дня після її отримання у межах цивільної справи №686/14374/22.

Заслухавши суддю-доповідача, представників третьої особи ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критерієм, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею судового рішення, в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницької області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000008 від 28 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384 (чинна до 01.07.2020), ч.3 ст.190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , будучи оцінювачем, залученим на оплатній основі для участі у виконавчому провадженні, при проведенні оцінки нерухомого майна (житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 245,5 кв.м, в т.ч. житлова 77,3 кв.м.), умисно з корисливих мотивів, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, згідно з законодавством України за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна, усвідомлюючи, що вказана ним у висновку про незалежну оцінку визначення ринкової вартості об`єкта інформація, не відповідає дійсності (тобто недостовірна), навмисно допустив порушення, та 19.12.2019 склав завідомо неправдивий звіт про оцінку нерухомого майна, вказавши занижену вартість вказаного об`єкта нерухомого майна. В подальшому указаний звіт оцінювач ОСОБА_11 20.12.2019 надав приватному виконавцю ОСОБА_12 .

Також, на адресу СУ ГУНП в Хмельницькій області з Хмельницької обласної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження за № 000008 за ч.1 ст.365-2 КК України, в ході проведення досудового розслідування якого встановлено, що відносно заявника ОСОБА_10 вчиняються шахрайські дії, а саме заволодіння земельною ділянкою та житловими будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та придбання права на майно внаслідок зловживання довірою, вчинене у великих розмірах.

18 березня 2025 року земельну ділянку та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000008.

Встановлено, що з об`єктами нерухомого майна, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :11:001:0048 площею 0,1 га проводилися реєстраційні дії державними реєстраторами, а саме:

1. 02.11.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_13 Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області визначено власником ОСОБА_6 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61309998 від 02.11.2021, документи поданні для державної реєстрації свідоцтво 1545 видане 02.11.2021;

2. 25.07.2022 державним реєстратором ОСОБА_14 Хмельницької міської ради Хмельницької області накладено арешт на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 64278766 від 25.07.2022, документи поданні для державної реєстрації ухвала суду справа № 686/12224/22 від 20.07.2022, обтяжувач Хмельницький міськрайонний суд ;

3. 16.08.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_13 Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області накладено арешт на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 61309998 від 02.11.2021, документи поданні для державної реєстрації ухвала суду справа № 686/21420/19 від 12.08.2019, обтяжувач Хмельницький міськрайонний суд ;

4. 25.03.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_13 Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області визначено власником ОСОБА_6 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57297196 від 25.03.2021, документи поданні для державної реєстрації свідоцтво про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу 295 видане 25.03.2021;

5. 27.10.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_13 Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області накладено арешт на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57297196 від 25.03.2021, документи поданні для державної реєстрації ухвала суду справа № 686/1795/20 від 23.10.2020, обтяжувач Хмельницький міськрайонний суд , особа майно якої обтяжуються ОСОБА_10 ;

6. 16.08.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_13 Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області накладено арешт на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57297196 від 25.03.2021, документи поданні для державної реєстрації ухвала суду справа № 686/21420/19 від 12.08.2019, обтяжувач Хмельницький міськрайонний суд ;

7. 26.07.2019 приватним нотаріусом ОСОБА_13 Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області накладено арешт на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57297196 від 25.03.2021, документи поданні для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника 59433450 від 25.07.2019, обтяжувач ОСОБА_12 ;

8. 28.03.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_13 Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області накладено арешт на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57297196 від 25.03.2021, документи поданні для державної реєстрації ухвала суду справа № 686/6130/18 від 27.03.2021, обтяжувач Хмельницький міськрайонний суд .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого земельна ділянка з кадастровим номером :11:001:0048 площею 0,1 га та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження призначено оціночно-будівельну експертизу, відповідно до якої ринкова вартість житлового будинку площеню 245,5 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0048) по АДРЕСА_1 , станом на 30.11.2019, могла становити 3 069 486,50 гривень, станом на 02.11.2021 могла становити 3 221 811,88 гривень, станом на 03.07.2023 могла становити 5 958 223,62 гривні.

Окрім того, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження призначено комплексну судово оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу, відповідно до якої ймовірна ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 30.11.2019 становить 2 362 176 гривень, станом на 02.11.2021 становить 2 338 352 гривень, станом на дату дослідження становить 6 812 115 гривень, ймовірна ринкова вартість земельної ділянки (кадастровий номер :11:001:0048) по провулку Фельштинському, 11, у місті Хмельницький, станом на 30.11.2019, становить 2 381 260 гривень, станом на 02.11.2021 становить 308 880 гривень, станом на дату дослідження становить 743 130 гривень.

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на житловий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер :11:001:0048) за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх збереження у тому стані, в якому вони знаходяться на даний час, для унеможливлення його перебудови, реконструкції, зміни ландшафту, інтер`єру та екстер`єру з боку власника та третіх осіб, для подальшого унеможливлення піддати сумніву висновки експертів стосовно оцінки вказаного нерухомого майна або ж його відчуження на будь-яку третю особу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, запобігання можливості його відчуження, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, задовольнивши клопотання прокурора.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для арешту майна, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з наданих матеріалів, арештоване майно, у повному обсязі, відповідає ознакам речового доказу, а відтак, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України, підлягає арешту.

Твердження апеляційної скарги про безпідставність накладення арешту на вказане майно є необґрунтованим, з огляду на вищевикладені обставини, та те, що у ході досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні відповідних експертиз, у зв`язку з чим є необхідним збереження майна, як речового доказу у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд приходить до висновку, що саме таке обмеження (розпорядження та відчуження майна), на час проведення досудового розслідування кримінального провадження є необхідним з метою проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки має важливе доказове значення та містить відомості, необхідні для подальшого виконання завдань кримінального провадження.

Користування ОСОБА_10 земельною ділянкою та житловим будинком не свідчить про те, що в результаті такого використання вказане майно буде приведено до непридатного стану, зіпсоване чи перетворено, як про це необґрунтовано заявляє власник майна ОСОБА_6 та його представники.

Згідно з ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про арешт майна має бути зазначено заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном, у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Право розпорядження - встановлена законом можливість визначення юридичної долі речі (через її відчуження, дарування, знищення, тощо).

Заборона відчуження нерухомого майна обмежує право власності власника нерухомості, забороняючи йому розпоряджатися майном на свій розсуд без дозволу певних осіб.

Право користування - забезпечена законом можливість власника вилучати з речі її корисні властивості відповідно до її призначення.

Слідчий суддя підставно врахував, з чим погоджується і колегія суддів, що відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Доводи представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 не проживає у будинку та не користується ним, не ставить під сумнів законність постановленого слідчим суддею рішення, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який, в подальшому, може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами, колегія суддів виходить з того, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя, на даній стадії, лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання: фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, причетності особи до даного кримінального правопорушення, правильності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Слідчий суддя лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Інші доводи, на які є посилання в апеляційній скарзі, також, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.04.2025 року про арешт майна - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2