УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню № 0000040 від 08.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,-

В С Т А Н О В И В:

Старший детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню № 0000040 від 08.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України змійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 08.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи БО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_10 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ), БО « ІНФОРМАЦІЯ_14 » ( код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ) у 2023 році в порушення Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доході, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», за попередньою змовою групою осіб, розроблено схему переведення з розрахункових рахунків фінансових установа ІНФОРМАЦІЯ_15 , грошових кошів в якості благодійних внесків, з подальшим їх виведенням з розрахункових рахунків вказаних благодійних організацій, з використанням суб`єктів господарювання реального сектору економіки, що ймовірно свідчить про ознаки наміру на подальшу конвертацію грошових коштів та стосуються легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинними шляхом, в особо великих розмірах.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, детектив просить суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення їх оригіналів, які знаходяться у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання детектив ОСОБА_3 не з`явився, проте через електронну адресу суду подав заяву, відповідно до якої просив залишити без розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів.

Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, тимчасовий доступ до яких просить надати детектив, в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Разом з тим, згідно положень ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з тим, диспозиція ст. 209 КК передбачає набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом. Адже легалізацією вважаються певні дії з майном «щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом». Тобто, для повідомлення особі про підозру у відмиванні необхідно, аби вже існувала підозра (або були усі підстави її оголосити) за іншим злочином, в ході якого за версією обвинувачення було здобуте майно-предмет правопорушення. Бо саме в момент повідомлення особі про підозру починається її притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 3 КПК), а підставою кримінальної відповідальності є вчинення нею діяння, що містить склад правопорушення (ст. 2 КК). Іншими словами, самостійної правової кваліфікації за статтею «легалізація» існувати не може.

Так, у поданому до суду клопотанні детективом не зазначено та необґрунтовано можливості використання відомостей як доказів, без вилучення їх оригіналів, які перебувають у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також не доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Окрім того, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись у кримінальному провадженні, що позбавляє можливості слідчого суддю дійти обґрунтованого висновку, що документи, до яких детектив просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Крім того, положеннями КПК не передбачено залишення без розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, одночасно з цим, подану таку заяву слідчий суддя розцінює, як фактичну відмову від підтримання вищевказаного клопотання.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що в силу положень ч. 5 ст. 163 КПК України, вищенаведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 91-93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , внесеного по кримінальному провадженню № 0000040 від 08.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: