Справа № 685/1295/24
Провадження № 1-кп/685/33/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Теофіполь кримінальне провадження, внесене 11.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Романів Теофіпольського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, мобілізований до лав Збройних Сил України, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, депутатом не обирався, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

З обвинувального акта вбачається, що 02.09.2024 ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, у встановленому законом порядку пройшов військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби, за результатами якої згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.09.2024 № 1855 його було визнано придатним до військової служби, після чого 02.09.2024, близько 10 год 00 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХII від 21.10.1993, які надавали б ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оператором групи документального забезпечення восьмого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 . ОСОБА_4 було вручено повістку про відправку до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби у зв?язку із призовом на військову службу по мобілізації та роз`яснено її зміст, а саме необхідність прибуття 03.09.2024 06 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Однак після отримання повістки, ОСОБА_4 , з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХII від 21.10.1993, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03.03.2022, не прибув на визначений час та дату, які вказані у вищезазначеній повістці, а саме: 03.09.2024 о 06 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, унаслідок чого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обвинувальний акт (з додатками) за зазначеним вище обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України, надійшов на розгляд Теофіпольського районного суду Хмельницької області 04.12.2024.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 09.01.2025 призначено судовий розгляд у зазначеному кримінальному провадженні, зобов`язано Хмельницький районний сектор № 9 (Теофіпольський районний сектор) філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області скласти досудову доповідь, передбачену ст. 314-1 КПК України, щодо ОСОБА_4 , яку було складено 15.01.2024 та за змістом якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

25.02.2025 від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, закриття на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 11.09.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким, відповідно до довідки Ф-5 військової частини НОМЕР_3 від 09.02.2025 № 2041 солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині з 12.01.2025, з моменту прийняття на військову службу ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу, розпочав виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини та територіальної цілісності України, перебування обвинуваченого на військовій службі позитивно на нього впливає та мінімізує ймовірність вчинення ним нового однорідного злочину, відтак, захисник просив клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, закривши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 11.09.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначене клопотання не було розглянуто в день його подання суду через відкладення судового розгляду 25.02.2025 за неявкою обвинуваченого, 25.03.2025 за неявкою обвинуваченого, 16.04.2025 за неявкою обвинуваченого і захисника, 13.05.2025 за неявкою обвинуваченого і захисника, 05.06.2025 за неявкою обвинуваченого, 17.06.2025 у зв`язку з перебуванням головуючої у відпустці, 09.07.2025 у зв`язку з неявкою обвинуваченого та захисника.

У судове засідання 16.07.2025 прибув прокурор ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 (у дистанційному режимі з використанням ЄСІКС з авторизацією за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису), обвинувачений ОСОБА_4 (у дистанційному режимі з використанням ЄСІКС з авторизацією за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису).

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, закриття провадження у справі, просить його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, закриття провадження у справі, заявлене його захисником, повідомив, що визнає себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, вину визнає щиро, повністю, беззастережно, пояснив, що отримавши повістку, не прибув за викликом, ухилився від призову, проте переосмислив своє ставлення до скоєного ним злочину, передбаченого ст. 336 КК України, критично оцінив свою протиправну поведінку, осуджує її, на цей час вчинив конкретні дії, які свідчать про його виправлення, оскільки на даний час проходить військову службу в лавах Збройних Сил України.

Обвинувачений також повідомив, що його процесуальні права та обов`язки йому роз`яснені достатньою мірою, та повністю зрозумілі, у тому числі права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, за змістом якої обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави; у разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений пояснив, що він добровільно визнає, повністю розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію свого діяння за ст. 336 КК України, надає добровільну і свідому згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із зміною обстановки, йому зрозумілі і в повній мірі роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, він розуміє нереабілітуючий характер підстав звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав та просив задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, з підстав, викладених у клопотанні захисника та закриття провадження у справі, зазначив, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, на даний час мобілізувався та перестав бути суспільно небезпечним у розумінні ст. 48 КК України, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КК України, ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників судового провадження стосовно нього, дослідивши матеріали справи, суд виходить із таких положень закону та обставин справи.

ОСОБА_4 обвинувачений у тому, що після отримання повістки, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХII від 21.10.1993, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03.03.2022, він не прибув у визначений час та дату, які вказані у вищезазначеній повістці, а саме: 03.09.2024 о 06 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_3 за визначеною адресою, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, що становить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України.

З долученої за клопотанням прокурора до матеріалів судового провадження отриманої на запит прокурора № 51-8/2-23 від 15.07.2025 довідки, виданої т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 16.07.2025 за № 8/230, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 у військову частину НОМЕР_4 .

Як вбачається із долученої захисником до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності копії довідки, виданої 09.02.2025 військовою частиною НОМЕР_3 № 2041, солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у частині НОМЕР_3 з 12.01.2025 по дату видачі довідки (а.с. 77).

На а.с. 84 наявна копія військового квитка військовозобов`язаного (№ НОМЕР_5 ) із записом про проходження військової служби у в/ч НОМЕР_3 з 12.01.2025.

Також, зі змісту копії довідки військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_6 Збройних Сил України, виданої 17.02.2025 за № 697, долученої захисником адвокатом ОСОБА_5 до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності вбачається, що солдат за мобілізацією ОСОБА_4 призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_4 у січні 2025 року, пройшов медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_6 17.02.2025, непридатний до служби у десантно-штурмових військах, придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 78).

З наданої захисником адвокатом ОСОБА_5 копії довідки Ф-5, виданої 28.03.2025 № 466 в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України вбачається, що солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 115).

Перебування солдата ОСОБА_4 на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 підтверджується також довідкою Ф-5 № 998, виданою 05.06.2025 військовою частиною НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Відомості про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимостей відсутні, що підтверджено довідкою № 11-24092024/68003 за відомостями в ІАС ДІ МВС за вимогою начальника ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

За змістом ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12 визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, при цьому, слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Крім цього, треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 15.04.2021 року в справі №161/1390/19, особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину.

Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватися, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа набула інвалідність, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи. У зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв?язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №569/20/14-ц, провадження №51-2661 км 18 та від 04.02.2021 у справі №953/21593/19, провадження №51-5619 км 20.

Отже, для застосування положень ст. 48 КК України суду належить встановити як факт вчинення особою кримінального проступку або нетяжкого злочину, так і наявність передбачених законом обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав, а саме:

1) що особа вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин;

2) що зазначений проступок або нетяжкий злочин не належить до переліку винятків, зазначених у ст. 48 КК України (не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, не є порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керувала транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувала під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

3) на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною (факт зміни обстановки повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження).

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, при цьому обвинуваченому, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення, суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

На вимогу ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку.

Відтак, відсутність хоча би одного із зазначених вище елементів, а так само і наявність заперечень особи проти звільнення її від кримінальної відповідальності на зазначених підставах, виключає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України.

При вирішенні питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, суд враховує наступне.

З наявних у справі відомостей вбачається, що обвинувачений раніше не судимий.

Вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 336 КК України, за критеріями, визначеними ч.2 ст. 12 КК України, належить до злочинів невеликої тяжкості, не належить до переліку винятків, зазначених у ст. 48 КК України, за вчинення яких не допускається звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки; щодо правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не встановлено обмежень застосування ст. 48 КК України.

У контексті надання судом оцінки зміні обстановки враховується, що статтею 336 КК України передбачено відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, а інкриміноване кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних правопорушень у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.03.2024 у справі № 676/4559/22 зазначено, що об`єкт правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в широкому розумінні суспільні відносини у сфері переведення економіки, діяльності органів влади, самоврядування, інших сфер і галузей країни на функціонування у період воєнного стану, а Збройних Сил України, інших воєнізованих формувань на організацію і штати воєнного часу; у вужчому розумінні це передбачений законом порядок підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших формувань на рівні, що забезпечує вимоги національної безпеки; додатковий обов`язковий об`єкт правопорушення встановлений законом порядок комплектування Збройних Сил України (інших формувань). Шкода, що спричиняється вказаному об`єкту посягання, характеризується такою протиправною поведінкою, коли особа, яка об`єктивно підпадає до призову за мобілізацію до лав Збройних Сил України, в односторонньому порядку свідомо виключає себе із передбаченого законом процесу формування Збройних Сил України та інших формувань на рівні забезпечення національної безпеки країни і її населення.

При цьому, суспільна небезпека правопорушення полягає в тому, що мобілізація це комплекс заходів, які здійснюються в державі з метою переведення органів державної влади, місцевого самоврядування та деяких інших органів на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних сил чи інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу. Ухилення від призову до Збройних Сил України з числа військовозобов`язаних громадян під час воєнних дій, які розпочались або передбачаються, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони. Об`єктивна сторона виявляється в бездіяльності ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено факт мобілізації обвинуваченого ОСОБА_4 до лав Збройних Сил України, зокрема, підтверджено проходження ним військової служби з 12.01.2025 у військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Відомості про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимостей відсутні, що підтверджено довідкою № 11-24092024/68003 за відомостями в ІАС ДІ МВС за вимогою начальника ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області

Як зазначалось раніше, Верховним Судом у постанові від 15.04.2021 року в справі №161/1390/19 було визначено, що призов особи на військову службу може тлумачитись такими змінами у житті, внаслідок яких істотно змінюється морально-юридична оцінка особи і втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Із урахуванням зазначеного, встановлений судом факт мобілізації до лав Збройних сил України обвинуваченого ОСОБА_4 , який 03.09.2024 ухилився від проходження служби, проте 12.01.2025 приступив до виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, набув статусу військовослужбовця, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на цей час не порушує встановлений законом порядок підтримання бойової і мобілізаційної готовності, комплектування Збройних Сил України та інших формувань, не виключає себе із передбаченого законом процесу формування Збройних Сил України та інших формувань, об`єктивно не перешкоджає мобілізації, своїм прикладом демонструє виконання конституційного обов`язку та реальне виправлення поведінки, свідчить, що на час розгляду судом кримінального провадження ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним саме внаслідок зміни обстановки, такий факт зміни обстановки знаходить підтвердження у матеріалах кримінального провадження, підтверджує виникнення підстав для зміни морально-юридичної оцінки його діяння, у зв`язку з чим зникла доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Суд враховує, що у цій справі завдання кримінального провадження, визначене ст. 2 КПК України, зокрема, захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, за своєю суттю, у зв`язку з мобілізацією обвинуваченого, реалізовано практично.

При цьому, для звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка перестала бути суспільно небезпечною, не має значення, що саме діяння на час розслідування або розгляду справи в суді зберігає характер суспільно небезпечного.

Відтак, до обвинуваченого як до учасника кримінального провадження, щодо якого наявні передбачені законом підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, необхідно застосувати належну правову процедуру, визначену законом.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі зміною обстановки, суд також враховує, що обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з підстав ст. 48 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності з підстав п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, які мають нереабілітуючий характер, вчинив нетяжкий злочин, визнав свою вину, щиро розкаявся, за відомостями досудової доповіді негативної характеристики обвинуваченого не виявлено, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, змінив умови своєї життєдіяльності, які суттєво вплинули на нього і свідчать про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь надалі, а вчинене ним діяння, втратило суспільну небезпечність, оскільки обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.

У суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 в частині того, що ОСОБА_4 правильно розуміє, добровільно і повністю визнає, не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ст. 336 КК України, винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнає повністю, щиро кається, цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, нереабілітуючі його особу підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав, проте свідомо і добровільно просить провадження у справі закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України.

Відтак, суд вважає доведеною зміну обстановки, а саме, те, що обвинувачений, мобілізувавшись, перестав бути суспільно небезпечним у контексті інкримінованого йому злочину, пов`язаного саме з ухиленням від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, характеру обвинувачення, ставлення обвинуваченого до інкримінованого діяння, не спростованого стороною обвинувачення факту вчинення обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення вперше, відсутності передбачених ст. 48 КК України обмежень щодо даного виду правопорушення, на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки може бути підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин, судом встановлено наявність обставин, передбачених ст. 48 КК України, обвинувачений, якому роз`яснено суть обвинувачення, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та на закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницького району Хмельницької області за клопотанням прокурора до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 19.03.2025 з покладенням на обвинуваченого визначених в ухвалі окремих обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строк його застосування сплинув, судом не продовжувався.

У кримінальному провадженні відсутні майнова шкода, речові докази, цивільний позов, витрати на залучення експерта.

Ураховуючи наведене, керуючись ст. 48 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-288, 370, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене 11.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційної суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_8