Справа № 697/2081/24
Провадження № 1-кп/697/64/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження №0000124 від 05.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

02.09.2009 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді арешту терміном на 4 місяці;

02.12.2010 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік 1 місяць;

24.09.2012 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 5 років;

01.10.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки з іспитовим терміном на 1 рік;

17.12.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік з іспитовим терміном на 1 рік;

12.10.2020 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт;

22.03.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців з іспитовим терміном на 1 рік;

06.10.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки;

17.01.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік та остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі,

11.06.2024 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 15 днів, у відповідності до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 02.09.2009 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді арешту терміном на 4 місяці; 02.12.2010 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік 1 місяць; 24.09.2012 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ст. 15 ч. 2, ст. 152 ч. 1, ст. 121 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 5 років; 01.10.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки з іспитовим терміном на 1 рік; 17.12.2018 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік з іспитовим терміном на 1 рік; 12.10.2020 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт; 22.03.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців з іспитовим терміном на 1 рік; 06.10.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки; 17.01.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік та остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі, 11.06.2024 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 15 днів, у відповідності до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 04.08.2024, близько 13.00 годин, перебуваючи поблизу ТОВ «Верес» за адресою: вул. Дорошенка, 1, в м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, попросив у потерпілого під приводом необхідності здійснення дзвінка його мобільний телефон, марки Хіаоmі моделі Redmi А3 4/128 Гб, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/11491-ТВ від 28.08.2024 становить 4 306,89 грн., після того як ОСОБА_5 введений в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 добровільно передав йому вказаний телефон, останній зник з місця події, таким чином шляхом обману заволодів вказаним телефоном, який у подальшому близько 16.00 год. цього ж дня здав до магазину «Мобілюкс» за адресою: вул. Малика, 15 в м. Каневі Черкаського району Черкаської області за грошові кошти в сумі 1000 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4 306,89 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю за обставин вказаних у обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Зазначив, що в серпні 2024 року в обідній час перебував поблизу ТОВ «Верес» за адресою: вул. Дорошенка, 1, в м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області та для здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон. Коли він взяв мобільний телефон, то його не повернув, та пізніше здав телефон до магазину «Мобілюкс» за адресою: вул. Малика, 15 в м. Каневі Черкаського району Черкаської області за грошові кошти в сумі 1000 грн..

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання без участі потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який маючи не зняту і не погашену судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності під час умовно-дострокового звільнення, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштовий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд, враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлось передумовою для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено. Крім цього, підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також попередження можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливі без ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті у разі відбуття ним покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 17.01.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік та остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі, 11.06.2024 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 15 днів.

Так, кримінальне правопорушення за даним вироком ОСОБА_4 вчинив 04.08.2024, тобто під час умовно-достроково звільнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 та 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення, будучи звільненим умовно достроково, покарання йому необхідно призначити з урахуванням вимог ч. 4 ст. 81 КК України, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків обвинуваченому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2022.

Зважаючи на наявність обґрунтованого ризику переховування обвинуваченого від суду у зв`язку з призначеним покаранням, суд вважає за можливе і необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки Хіаоmі моделі Redmi А3 4/128 Гб, коробку з-під мобільного телефону марки Хіаоmі моделі Redmi А3 4/128 Гб разом, оригінал фіскального чеку та гарантійний талон, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому ОСОБА_5 ;

- ДВД-диск із відеозаписом із магазину «Мобілюкс» ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 за 04.08.2024, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-24/11491-ТВ від 28.08.2024 в розмірі 1 514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень, 56 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1