Справа № 991/8900/25
Провадження 1-кс/991/8987/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно із заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_3 просив зобов`язати посадових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), викладені в заяві від 15.08.2025 про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 344, 364, 351, 368 КК України та невідкладно розпочати досудове розслідування.

Розгляд скарги призначався слідчим суддею на 03.09.2025, але з огляду на неявку учасників провадження, а також клопотання про відкладення представника НАБУ, розгляд скарги відкладено на 15.09.2025. Варто зауважити, що учасники провадження повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 наразі утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», ухвалами слідчого судді від 02.09.2025 та 05.09.2025 призначено здійснення розгляду цієї скарги в режимі відеоконференції за участю скаржника.

11.09.2025 представник НАБУ - ОСОБА_4 у призначене засідання не прибув, але на електронну поштову скриньку суду надіслав пояснення, в яких, незважаючи на звернення ОСОБА_3 із заявою від 15.08.2025 № Д-7446 до НАБУ, проти задоволення скарги заперечив, пославшись на відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за такою заявою, оскільки заявником не наведено достатніх об?єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. Разом з тим, розгляд скарги просив здійснювати за його відсутності.

Скаржник у судове засідання не з`явився, хоча про його призначення був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали судового провадження.

Слідчий суддя, вважає за можливе розгляд скарги проводити за відсутності учасників провадження, оскільки їх відсутність відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, приходить до таких висновків.

Встановлено, що 15.08.2025 в порядку ст. 214 КПК України ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявою щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 344, ч. 2 ст. 364, ст. 351, ч. 4 ст. 368 КК України КК України.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 посилається на те, що на народного депутата ОСОБА_5 невстановленими особами було вчинено тиск, що супроводжувався погрозами відкриття кримінальних проваджень, з метою схиляння останнього проголосувати за законопроект № 12414 «Про внесення змін до кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей досудового розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних із зникненням осіб безвісти за особливих обставин в умовах воєнного стану». Вочевидь тиск був настільки великим, а погрози реальними, що ОСОБА_6 був вимушений проголосувати за вказаний законопроект, відтак ці обставини стали підставою для виходу ОСОБА_7 з фракції «Слуга народу».

На переконання ОСОБА_3 , відповідно до вимог чинного законодавства України, здійснення впливу на народного депутата України з метою прийняття останнім незаконного рішення, в супереч інтересам держави є незаконним та таким, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 344 КК України. При цьому, оскільки народний депутат ОСОБА_6 сприйняв вказані погрози як реальні, є всі підстави вважати, що особа, що їх здійснила, використовувала для цього своє службове становище. Більш того, ОСОБА_6 , як зазначає ОСОБА_3 , розуміє вчинені ним незаконні дії, що шкодять інтересам держави, та у своєму публічному виступі вдячний громадянам України за те, що таке рішення підлягає переголосуванню. Разом з цим ОСОБА_3 наполягає, що такі дії невстановленої особи, беззаперечно, створюють перешкоди в законній діяльності ОСОБА_7 , як народного депутата України, та мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 351 КК України. В зв?язку з чим, можна стверджувати, що такі дії були вчинені в обмін на отримання певної вигоди, що підпадають під дію ст. 368 КК України.

За таких обставин, ОСОБА_3 вбачає в діях невстановлених осіб ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 344, ч. 2 ст. 364, ст. 351, ч. 4 ст. 368 КК України, що, на його думку, підлягають внесенню в ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України.

Враховуючи, що відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Статтею 33-1 КПК України встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Частиною 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Аналіз норм ст.ст. 214, 303 КПК України свідчать про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Порядок внесення таких відомостей врегульований ч. 5 ст. 214 КПК України та розділом ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та внесення, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 (в редакції наказу Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231).

Згідно з п. 1 Глави 3 Розділу ІІ зазначеного Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 Глави 1 Розділу ІІ зазначеного Положення визначено, що до Реєстру вносяться відомості, зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4-5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об?єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов?язково внесені до ЄРДР. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об?єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов?язково внесені до ЄРДР.

Разом з тим, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 вересня 2021 року по справі № 556/450/18, за якою слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Із наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Встановлений ст. 214 КПК України порядок початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про вчинення кримінального правопорушення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, та в тій же мірі забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень, захищаючи тим самим інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.

Слідчий суддя звертає увагу, що лише наявність у заяві про кримінальне правопорушення конкретних та об`єктивних відомостей, які свідчать про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, створює у слідчого/прокурора обов`язок внести їх до ЄРДР. Саме по собі твердження заявника про існування кримінального правопорушення, за відсутності таких відомостей, не є достатньою підставою для ініціювання досудового розслідування.

Поряд з цим, досліджена заява про вчинення кримінального правопорушення від 15.08.2025 не містить фактичних відомостей та об`єктивних даних, які б вказували на наявність у діях невстановлених осіб ознак кримінальних корупційних чи інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності НАБУ. Викладені у заяві відомості щодо наявності у діях невстановлених осіб ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 344, ч. 2 ст. 364, ст. 351, ч. 4 ст. 368 КК України, зводяться лише до висунення загальних припущень та домислів заявника без будь-якого посилання на діяння та обставини, які можна перевірити (підтвердити чи спростувати) в ході досудового розслідування та які були б достатні для попередньої кваліфікації реєстратором ЄРДР діяння саме як кримінального правопорушення. Зазначене позбавляє уповноважених осіб органу досудового розслідування провести необхідну попередню оцінку (аналіз) змісту заяви про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу саме кримінальних правопорушень.

На переконання слідчого судді, викладені в заяві від 15.08.2025 твердження про вчинення кримінальних правопорушень є занадто абстрактними та неконкретними, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння за певними статтями КК України.

Разом з тим, слідчий суддя приймає доводи представника НАБУ, викладені в поясненні щодо скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, у яких останній послався на відсутність у заяві ОСОБА_3 об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення корупційних та інших кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим наразі відсутні достатні правові підстави для внесення відомомтей до ЄРДР.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що дійсно із інформації, яка міститься у заяві від 15.08.2025, не вбачається наявності обов`язкових ознак (зокрема об`єктивної сторони) кримінальних правопорушень, а тому не викликає в слідчого/прокурора обов`язку вносити відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочинати досудове розслідування.

За наведеного, на переконання слідчого судді, бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, в даному випадку не встановлена.

З урахуванням викладеного, підстави для зобов`язання уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно із заявою ОСОБА_3 від 15.08.2025 відсутні.

Керуючись статтями 9, 214, 216, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1