НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3696/21
Провадження № 1-кп/0182/492/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002325 від 16.11.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, не є особою з інвалідністю, пенсіонером та/або депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.12.2024 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років один місяць,

- 06.03.2025 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на сім років,

- 10.04.2025 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією усього належного майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (доставленого під вартою) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.15.11.2020 приблизно о 18.00 год. ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів та на шлях виправлення не став, знаходився в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , куди він прийшов до ОСОБА_8 , щоб поговорити. У ході з`ясування відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виникла словесна перепалка в ході якої ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_8 , від чого останній впав на підлогу. Після цього ОСОБА_3 побачив в приміщенні спальні вищевказаного будинку телевізор марки «Samsung UE40F633АК», що належить ОСОБА_8 .

2.У цей же день та час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, а саме телевізору марки «Samsung UE40F633AK», що належить ОСОБА_8 , із вищевказаного приватного будинку.

3.З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні спальні приватного будинку №94 по вул.Добролюбова в м.Нікополі Дніпропетровської області, розуміючи те, що його дії виявлені потерпілим, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, викрав телевізор марки «Samsung UE40F633AK», чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 4400,00 грн.

4.Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

5.Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Позиція учасників судового провадження

6.Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину за обставин викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі та суду показав, що восени 2020 року десь о 18-00 год. він прийшов до знайомого ОСОБА_8 у гості, якого знав приблизно 5 років, оскільки раніше проживали на одному районі. ОСОБА_8 заборгував йому кошти, довго не віддавав борг, тому вони між собою спілкувались на дану тему, у зв`язку з чим виник конфлікт, обвинувачений відштовхнув від себе потерпілого. Потім, ОСОБА_3 пішов у сусідню кімнату, де забрав плазмовий телевізор середнього розміру, чорного кольору. Спочатку потерпілий не бачив, як ОСОБА_3 забирає телевізор, однак коли останній виходив потерпілий його побачив та крикнув: «Стій, віддай телевізор», однак обвинувачений втік. Телевізор продав за 4000 грн. У скоєному розкаявся, запевняв суд, що змінився та подібного більше не вчинить. Про те, що потерпілий вже був пенсіонером не знав, оскільки ОСОБА_8 ніде не працював, однак по віку останній був старший за ОСОБА_3 .

7.Потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим до суду з 12.07.2021 жодного разу не з`явився, цивільний позов не заявлявся, тому враховуючи це та думку сторін кримінального провадження, які вважали необхідним провести судовий розгляд без участі потерпілого, судом було постановлено провести судовий розгляд без участі потерпілого.

Досліджені в судовому засіданні докази, оцінка та мотиви Суду

8.Вина обвинуваченого, крім визнавальних показів обвинуваченого, також підтверджується дослідженими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження №0002325 від 16.11.2020:

-протоколом огляду місця події від 16.11.2020 з фототаблицею та заявою власника ОСОБА_8 , відповідно до якого 16.11.2020 з 10-05 до 10-40 год., за участі двох понятих та власника ОСОБА_8 , з використанням фотокамери «Samsung», було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У ході огляду у будинку обстановка не порушена, слідів біологічного походження не виявлено (а.п.13-25);

-заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу працівникам поліції LED телевізора «Samsung UE40F633AK» та пульту до нього, котрий він придбав 15.11.2020 у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_10 (а.п.26);

-протоколом огляду предмету від 25.11.2020 з фототаблицею, проведеного 25.11.2020 з 13-40 год. по 14-00 год., у присутності двох понятих, за адресою: м.Нікополь, вул.Козацька 12, було оглянуто та вилучено телевізор фірми «Samsung», модель UE40F633АК, тип VE40F6330, серійний номер 35342FF100339F, версія WH07, код моделі UE40F6330AKXUA, та пульт до нього (а.п.23-30);

-постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 25.11.2020, згідно з якою слідчим було визнано у якості речового доказу LED телевізор «Samsung», модель: UE40F633АК, разом з пультом до нього та передано під розписку про збереження потерпілому ОСОБА_8 (а.п.31-32);

-висновком судово-товарознавчої експертизи №398 від 30.11.2020 та довідкою про витрати до нього, відповідно до якого експертом зазначено, що ринкова вартість LED-телевізору «Samsung», модель: UE40F633АК, разом з пультом до нього, який був придбаний 05.04.2014, в новому стані, станом на 16.11.2020, складає 4400,00 грн (а.п.34-38);

-постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 20.11.2020, відповідно до якої слідчим було визнано у якості речового доказу та долучено до матеріалів провадження оптичний диск з відеозаписом внутрішнього спостереження ломбарду «Гарант» за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр.-т.Трубників 23 (а.п.47).

9.Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, неоспорюються сторонами кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст.85,86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

10.Події кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини вчиненого, а також винуватість ОСОБА_3 судом встановлено із досліджених судом доказів та показів обвинуваченого (див.п.6,8).

11.Таким чином, виходячи із доказів та обвинувачення, визнаного судом доведеними, характеру діяння та способу його вчинення, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 були спрямовані на досягнення визначеної ним мети, а саме, на відкрите викрадення чужого майна, телевізору який не належав обвинуваченому, при цьому ОСОБА_3 свідомо знав про незаконність та протиправність своїх дій та бажав настання цих наслідків, вчиняючи такі дії.

12.Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, співвіднісши їх з фактичним обставинами справи в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена вина ОСОБА_3 в повному обсязі.

13.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначення покарання

14.Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

16.Обставиною, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

17.При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

18.Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до п.4 ч.1 ст.67 КК України, суд визнає скоєння кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки ОСОБА_3 бачив та усвідомлював що потерпілий старший за обвинуваченого, допускав та не міг не знати, що потерпілий є особою похилого віку.

19.Суд не визнає обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 та на яку посилається сторона обвинувачення вчинення злочину особою повторно, керуючись ч.4 ст.67 КК України, оскільки така обставина, що обтяжує покарання, передбачена частиною 2 статті 186 КК України як ознака кримінального правопорушення, що впливає на кваліфікацію, тому суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання

20.Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною з інвалідністю (а.п.119-120), офіційно не працевлаштований, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.121), раніше судимий (а.п.108-109), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.110-111).

21.Враховуючи вищенаведене, зокрема особу обвинуваченого, його спосіб життя, обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання повинно бути призначено в межах встановленої санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

22.Крім того, суд при призначенні покарання також враховує вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та з врахуванням вимог ч.1,4 ст.70 КК України (враховано вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.03.2025) остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією усього належного йому майна.

23.Згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

24.Тому, на підставі ч.4 ст.70 КК України обвинуваченому слід остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

25.Підстави для застосування ст.ст.69,75 КК України відсутні.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

26.Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

27.Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

28.Відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід обрано не було. На момент ухвалення вироку ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025, який набув законної сили 16.05.2025. Тому, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, у строк відбування покарання за цим вироком необхідно зарахувати час відбування покарання ОСОБА_3 за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 до дня проголошення цього вироку.

29.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

30.Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 398 від 30.11.2020 у сумі 170 грн 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст.124, 128, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

2.На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією усього належного йому майна.

3.Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

4.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

5.Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком час відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 до дня проголошення цього вироку.

6.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

7.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

8.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта в сумі 170 (сто сімдесят) грн 00 коп.

9.Речові докази:

- LED телевізор «Samsung», модель: UE40F633АК, разом з пультом до нього, які визнані у якості речових доказів у кримінальному провадженні та передані під розписку про збереження потерпілому ОСОБА_8 - залишити у його користуванні;

-оптичний диск з відеозаписом внутрішнього спостереження ломбарду «Гарант» за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр-т.Трубників 23, який визнаний у якості речового доказу та долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1