ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1187/25 Справа № 202/92/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представників третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт, -адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

представника ТзОВ "Актив-РЗ" ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 квітня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000277,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 квітня 2025 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно, а саме: житловий будинок з іншими забудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626 та належить на праві власності ОСОБА_10 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вищевказаного майна, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що у матеріалах провадження наявний цивільного позов про стягнення з цивільних відповідачів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 50 921 194, 16 грн., тому існує потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження вищевказаної ухвали, так як розгляд справи відбувся за відсутності власника майна та представника, з ухвалою адвокат ознайомився 22.05.2025 року, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Посилається на те, що слідчим суддею не враховано, що на момент звернення слідчого із відповідним клопотанням постанова про визнання будинку речовим доказом не існувала , доводи слідчого та обставини справи не досліджувались, не було надано їм будь-якої оцінки чи належного аналізу, тобто були відсутні підстави для накладення арешту на майно.

Клопотання про арешт майна є необґрунтованим.

Слідчиим та судом не надано оцінки тому, яким чином потерпілим могла стати особа, яка до 14.10.2024 року не мала жодного відношення до заборгованості ТОВ «Агріколь-Самара», яке з літа 2024 року перебуває у процедурі банкрутства. Тобто при укладенні договору від 14.10.2024 року ТОВ «Актив-РЗ» знало про процедуру банкрутства, однак будь-який комерційний сенс викупу заборгованості і набуття після цього статусу «потерпілого» в даному випадку відсутній. В матеріалах справи також взагалі не міститься договір від 14.10.2024 року, який би підтвердив, що ТОВ «Актив-РЗ» взагалі має право будь-яких вимог до ТОВ «Агріколь-Самара».

Також посилається на те, що невідомо звідки в матеріалах справи після подачі клопотання слідчого та після здійснення авторозподілу справи з`явилася засвідчена копія цивільного позову ТОВ «Актив-РЗ» до ОСОБА_10 , яка не містить жодних відміток про його подання (а.с. 72-73).

Зазначає, що такий об`єкт права власності, як «житловий будинок з іншими забудовами» - відсутній, оскільки таке формулювання не є юридичним та не відповідає відомостям з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 65), які вказують на наявність такого об`єкту, як «житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами».

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами був набутий на праві власності ОСОБА_10 12.03.2014 року, тоді як за змістом заяви про кримінальне правопорушення, можливі протиправні дії, які розслідуються слідством, датовані не раніше 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представників третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_10 - адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого ОСОБА_8 та представника ТзОВ "Актив-РЗ" ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до наданих матеріалів, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 не був присутнім у суді першої інстанції при розгляді клопотання про арешт майна 25.04.2025 року, відомостей про направлення копії ухвали матеріали справи не містять колегія, у зв"язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Зазначених вимог норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені ухвали, яка оскаржується, враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору з метою усунення недоліків.

Колегією суддів встановлено, що СВ ДРУП №2 в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 24.12.2024 року за ч. 2 ст. 364-1, ч. 2,4 ст. 190 КК України.

14.04.2025 року до ЧЧ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ТОВ "Актив-РЗ" з приводу шахрайських дій невстановленими особами.

Постановою слідчого від 24.04.2025 року житловий будинок з іншими забудовами, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0626, що належить ОСОБА_10 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000277.

Слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на житловий будинок з іншими забудовами, з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, та забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами був набутий на праві власності ОСОБА_10 12.03.2014 року, тоді як події кримінального правопорушення датовані не раніше 2020 року, відповідно до заяв арбітражного керуючого ОСОБА_8 та представника ТзОВ "Актив-РЗ" про вчинення кримінального правопорушення, при цьому в ЄРДР відсутні відомості щодо вказаного будинку з господарськими спорудами.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Однак, клопотання слідчого не містить відомостей про те, що ОСОБА_10 є особою, до якої можливо пред`явити цивільний позов, при цьому, жодній особі у цьому кримінальному провадження не повідомлено про підозру.

Наявний в матеріалах справи цивільний позов ( а.с. 72-73 ) не був долучений під час розгляду клопотання слідчим суддею, що підтверджується відеофіксацією та журналом судового засідання.

Відсутність належного мотивування у клопотанні прокурора обставин, підстав , мети, мотиву накладення арешту на майно та наявності відповідних ризиків перешкоджає суду апеляційної інстанції перевірити доводи та вимоги клопотання та зробити висновок про відповідність зазначеного у клопотанні майна ознакам, передбаченим ст. 98 КК України та висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна третьої особи з метою забезпечення цивільного позову, як було заявлено у клопотанні, оскільки слідчий суддя, суд здійснює судовий розгляд в межах клопотання, не наділений процесуальними повноваженнями самостійно встановлювати, визначати обставини, які підлягають з`ясуванню відповідно до ч.2, 4 ст. 170 КПК, а має здійснювати перевірку викладених у клопотанні доводів, до змісту якого визначені конкретні вимоги, передбачені ст. 171 КПК та робити висновки щодо доведеності особою, яка подала клопотання,необхідність такого арешту та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК.

Невідповідність клопотання прокурора вимогам ст.171 КПК перешкоджає перевірити можливість використання транспортного засобу як доказу у кримінальному провадженні, в якому подане клопотання, перевірити чи відповідає це майно ознакам, передбаченим ст. 98 Кримінального кодексу України.

Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч.3 ст.172 КПК України дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановленні ухвали, яка оскаржується, враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала слідчого судді, на підставі вимог ч.1 ст.412 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, про повернення клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права прокурора, після усунення недоліків в строки, передбачені ст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з клопотанням.

Керуючись ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_10 - адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 квітня 2025 року - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 квітня 2025 року- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000277, повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3