Справа № 750/7390/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/524/25
Категорія - в порядку виконання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку апеляційного розгляду судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 травня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду щодо ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.06.2024 за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням ряду обов`язків,

відмовлено у задоволенні подання провідного інспектора Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

В обґрунтування такого рішення суд зазначив про відсутність систематичності неявок на реєстрацію до органу пробації, неявка якого без поважних причин зафіксована лише раз, що розцінено судом як позитивну поведінку засудженого. Констатовано притягнення до адміністративної відповідальності та з`ясовано, що таке сталося, за поясненням останнього, через те, що 22.10.2024 та 26.10.2024 він намагався потрапити до житла за речами, щоб проживати окремо, враховуючи тимчасовий заборонний припис, проте мати одразу викликала поліцію, що суд розцінив як ненавмисне порушення ТЗП, враховуючи потреби у необхідних для окремого проживання з потерпілою речах. Таке суд розцінив як відсутність систематичності та навмисності правопорушень.

Не погодившись із таким рішенням суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки поза увагою суду залишились пояснення ОСОБА_8 , яка повідомляла, що син постійно зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого вчиняє домашнє насильство щодо неї, у зв`язку з чим остання викликала поліцію 24.08.2024, 21, 22, 26.10.224, що підтверджується складеними протоколами, при цьому робить це майже постійно, але поліцію вона викликає не завжди, пояснила, що пояснення ОСОБА_6 не відповідають дійсності. Тому вважає висновки суду безпідставними, поза увагою залишилося вчинення засудженим в період іспитового строку чотирьох адміністративних правопорушень, що свідчать про систематичність та небажання ставати на шлях виправлення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, пояснивши, що правопорушення вчинені ненавмисно, він хотів забрати необхідні для окремого проживання речі і на даний час іспитовий строк закінчився, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали особової справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, окрім іншого, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із положень ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Положеннями ч. 2 ст. 78 КК України передбачено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд має з`ясувати, чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані ці вимоги закону, оскільки було наведено обґрунтовані мотиви, за яких було відмовлено у задоволенні відповідного подання уповноваженого органу з питань пробації.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_6 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із призначенням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Також було застосовано обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Вирок суду набув чинності та був скерований до Чернігівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області для виконання. ОСОБА_6 з 14.08.2024 року взятий на облік.

14.08.2024 року ОСОБА_6 належним чином було ознайомлено з обов`язками, покладеними вироком суду та ознайомлено з постановою про встановлення днів явки на реєстрації.

У письмовому поясненні ОСОБА_6 , наданому органу пробації 14.08.2024 останнім зазначено про проведення з ним бесіди та попередження про недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень.

Згідно з листком реєстрації засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 08.10.2024, про що 18.10.2024 йому було оголошено попередження про недопущення в подальшому неявок. Після цього неявок на реєстрацію не допускалося.

В матеріалах особової справи засудженого наявні копії постанов про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП від 06.11.2024 (правопорушення скоєне 24.08.2024), від 07.11.2024 (21.10.24), від 09.12.2024 (26.10.2024), від 27.12.2024 (22.10.2024).

Згідно з попередженням від 03.12.2024 ОСОБА_6 було оголошено попередження за вчинені адміністративні правопорушення, що у такому разі, органом з питань пробації може бути надіслано подання до суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання, призначеного судом.

У письмових поясненнях, наданих органу пробації 04.02.2025 року ОСОБА_6 зазначено про його попередження про недопущення в подальшому вчинення адміністративних правопорушень та про те, що в такому разі буде направлено матеріали до суду про зміну йому покарання з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів, після оголошеного попередження від 03.12.2024, засуджений не допускав вчинення адміністративних правопорушень, що поряд із обставинами вчинених ним раніше правопорушень, встановлених судом, не свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та вказують на усвідомлення ним необхідності належного дотримання покладених на нього судом обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про передчасність подання органу пробації.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що строк іспитового строку, визначеного судом, на момент апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції сплинув.

Враховуючи, що судом не було допущено порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді клопотання органу пробації, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а, відповідно, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4