Дата документу 21.05.2025Справа № 554/7422/25
Провадження № 1-кс/554/6895/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора

ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_10 , в рамках досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000512 від 18.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Гельсінкі Фінляндської Республіки, громадянина Фінляндської Республіки, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, в Україні офіційно не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

встановила:

Відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 18.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Установлено, що 18 травня 2025 року близько 16 год. 15 хв., у світлу пору доби, за відсутності опадів, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) (громадянин Фінляндської Республіки), керуючи транспортним засобом - автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 (FIN), рухався по автодорозі М?03 сполученням «Київ-Харків-Довжанський» з боку міста Харків у напрямку до міста Полтава у межах крайньої правої смуги для руху. Проїжджаючи в районі 363 км вищевказаної автодороги поблизу села Дудникове Полтавського району Полтавської області, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, будучи об`єктивно спроможним виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_11 , котрий знаходився на проїзній частині автодороги поблизу свого автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебував у нерухомому положенні у попутному напрямку частково на правому узбіччі, та маючи можливість попередити дорожньо-транспорту пригоду шляхом зниження швидкості свого руху або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, негайно не вжив необхідних заходів, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , що перебував поблизу вищевказаного автомобіля.

В результаті спричинених тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 близько 03 год. 50 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у реанімаційному відділенні КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського ПОР».

Причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 (FIN), ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно з якими:

12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

19 травня 2025 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Гельсінкі Фінляндської Республіки, громадянину Фінляндської Республіки, неодруженому, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючому, в Україні офіційно не працюючому, тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 18.05.2025, протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 18.05.2025, показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що не заперечує свою причетність до скоєння ДТП, але просить суд не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що він має необхідність продовжувати свою волонтерську діяльність спрямовану на покращення обороноздатності ЗСУ. Додав , що не збирається покидати місце проживання визначене судом і зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 підтримав свого підзахисного, просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Просив суд призначити запобіжний захід його підзахисному у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вважає, що саме цей запобіжний захід зумовить належну процесуальну поведінку його підзахисного.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 підтримав свого підзахисного та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати домашній арешт в нічний час доби до його підзахисного в будь якій адресі запрованованій захистом враховуючи його позитивні характеристики. Приєднав до матеріалів клопотання документи характеризуючі особу його підзахисного в тому числі заяви щодо надання місць для проживання його підзахисному від громадян ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, відділом розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 18.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

19 травня 2025 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Гельсінкі Фінляндської Республіки, громадянину Фінляндської Республіки, неодруженому, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючому, в Україні офіційно не працюючому, тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 (ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Фінляндської Республіки, у зв`язку з чим органами досудового розслідування повідомлено Посольство Фінляндії в Україні про затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 (ОСОБА_5 ).

На даний час в органу досудового розслідування виникла потреба в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення подальшого досудового розслідування кримінального провадження, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину та суворість покарання, яке йому загрожує, зможе переховуватися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Крім цього, слід враховувати що підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, котрий має право безперешкодного перетину державного кордону України, та вже неодноразово виїздив за межі території України; підозрюваний в Україні офіційно не працевлаштований, не має сталих соціальних зав`язків, родичів та тимчасового місця проживання.

2. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених обставин події, тяжкості покарання, відмови підозрюваного ОСОБА_5 надавати свідчення стосовно ДТП, враховуючи той факт, що зі свідками події останній бачився на місці пригоди, з метою уникнення покарання, підозрюваний може незаконно впливати на показання свідків з метою зміни показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, з метою встановлення всіх обставин справи.

Також необхідно врахувати, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )відноситься до категорії тяжких за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Окрім цього, за дане кримінальне правопорушення передбачено додаткове альтернативне покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )з наступних причин:

1. Особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи, що злочин відноситься до тяжких, тому вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

2. Особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ).

3. Домашній арешт не можливо застосувати, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) знаючи міру покарання за вчинений ним злочин, а також враховуючи що підозрюваний ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, в Україні не має постійного або тимчасового місця проживання, з метою уникнення перешкод для його виклику, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, єдиним та безпечним на сьогоднішній день для підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, Європейський суд з прав людини зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

Відповідно до п. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, розмір майнової шкоди, у завданні якої пдозрюється, тощо.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )вчинив кримінальне правопорушення щодо призвело до загибелі людини, дає право суду не застосовувати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, тому слідчий суддя не визначає розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Гельсінкі Фінляндської Республіки, громадянина Фінляндської Республіки, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, в Україні офіційно не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів без можливості внесення застави в межах строку досудового розслідування з 19.05.2025 року 00 год. 05 хв. до 17.07.2025 року 00 год. 05 хв. включно.

Строк дії ухвали суду до 17.07.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про обрання міри запобіжного заходу утримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про взяття під варту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1