г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3419/25
Номер провадження 1-кп/213/239/25
В И Р О К

Іменем України

03 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000211 від 16.12.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14 грудня 2024 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 50 по вулиці Гірників в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого у ОСОБА_4 раптово виник умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір спрямованй на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_6 та з прикладання фізичної сили, правою рукою штовхнув останнього, від чого потерпілий впав на землю, вдарившись правим плечем. Обвинувачений ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, сів на ного неповнолітнього ОСОБА_6 , та знадячись таким чином зверху, наніс не менше 2 ударів правою рукою зжатою в кулак в область обличчя та верхніх кінцівок ОСОБА_6 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 неповнолітній ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху правого плеча, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби), а від ударів синці обличчя, садна лівої верхньої та нижньої кінцівки, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні, скороминучі наслідки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

19 червня 2025 року між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, за наявності письмової згоди потерпілого, наданої в присутності законного представника.

Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в пред`явленому обсязі у судовому провадженні.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, із застосуванням статті 75 КК України, а саме на звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди для нього є обмеження права на оскарження вироку, відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро кається, та не заперечував проти затвердження судом угоди та застосування узгодженого виду і розміру покарання.

Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність надання обвинуваченим згоди на укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити угоду, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з випробувальним терміном один рік.

Потерпілий в присутності законного представника надав письмову згоду на укладання зазначеної угоди, а також заяву про розгляд провадження без його участі.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 здійснив дії, які виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за яким йому належить призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання, згідно статті 66 КК України, для обвинуваченого є активне сприяння кримінального правопорушення та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Процесуальні витрати, речові докази, заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000211, укладену 19 червня 2025 року між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого, надану в присутності законного представника.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000211 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при справі 213/3419/25, пр. № 1-кп/213/239/25.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Резолютивна частина вироку проголошена 03 липня 2025 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1