Провадження № 1-кс/947/5878/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000184 від 03.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000184 від 03.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України про накладення арешту на майно, яке було вилучено 28.03.2025 року під час проведення санкціонованого обшуку у автомобілі марки «PEUGEOT 407», 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Cтарший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує, просить його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Представник користувача майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив у задоволенні клопотання відмовити та розглянути клопотання без його участі та без участі ОСОБА_5 .

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву слідчого та представника користувача майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000184 від 03.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України за фактом організації незаконного промислового вилову риби та раків на території Одеського району Одеської області на річках Дністер та Глубокий Турунчук.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області імовірно здійснюють патрулювання річок Дністер та Глубокий Турунчук на службовому катері, де здійснюють вилучення риби та раків у заборонений законом спосіб у особливо великих обсягах.

В ході проведення досудового розслідування, 28.03.2025 року в період часу з 17 годин 18 хвилин по 18 годин 10 хвилин був проведений санкціонований обшук у автомобілі марки «PEUGEOT 407», 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

- акти незаповнені номерні безхазяйного майна Управління державного агенства рибного господарства в Одеській області з №№ 000794, 000795, 000796, 000797,000798, 000799. 000800, 000801 на 8 арк;

- транспортний засіб автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

29.03.2025 року слідчим, з дотриманням вимог ст. 110 КПК України, було прийнято рішення про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим своєчасно було подано клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, проте за результатом розгляду такого клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години.

Після чого, сторона обвинувачення, усунувши недоліки клопотання, своєчасно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Слідчим суддею встановлено, що 28.03.2025 року ОСОБА_7 було затримано органом досудового розслідування та повідомлено його про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 249 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду;

-ч. 2 ст. 364 КК України, за кваліфікуючими ознаками: зловживанням службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки;

-ч. 2 ст. 209 КК України, за кваліфікуючими ознаками: розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо або повністю одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який просить арештувати сторона обвинувачення, на праві власності належить ОСОБА_8 , однак фактично вказаним транспортним засобом користується підозрюваний ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 21.03.2025 року та протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20.03.2025 року.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучений під час обшуку транспортний засіб, на який просить накласти арешт слідчий, імовірно є засобом для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України в рамках кримінального провадження, так як використовувався ОСОБА_7 для перевезення живих біоресурсів для передачі їх на реалізацію, у зв`язку із чим відповідає критеріям речових доказів та підлягає арешту.

Акти незаповнені номерні безхазяйного майна Управління державного агенства рибного господарства в Одеській області можуть містити у собі відомості, що мають значення для досудового розслідування, відповідно до чого також відповіють критеріям речових доказів та потребують збереження на даній стадії досудового розслідування.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям речових доказів, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки імовірно є засобом для вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та може містити у собі відомості, що матимуть доказове значення в рамках кримінального провадження.

Оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000184 від 03.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 209 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на:

- акти незаповнені номерні безхазяйного майна Управління державного агентства рибного господарства в Одеській області з №№ 000794, 000795, 000796, 000797,000798, 000799. 000800, 000801 на 8 арк;

- транспортний засіб автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1