Справа № 462/1067/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/289/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 18 лютого 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_7 в дохід держави 6367 гривень 20 копійок процесуальних витрат.

Вирішено питання про речові докази, а саме:

- цифровий носій CD-R диск із відеозаписом події, яка мала місце 18.01.2025 за адресою: м. Львів, вул. Виговського, 4, з портативних відеореєстраторів працівників УПП у Львівській області ДПП ухвалено залишити при матеріалах кримінального провадження;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_1 ухвалено знищити, при цьому скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року.

Питання щодо речових доказів автомобіля марки «LADA VESTA», д.н.з НОМЕР_2 , номер кузова VIN НОМЕР_3 та одного ключа з пультом сигналізації та скасування арешту накладеного на дані речові докази ухвалено вирішити після встановлення власника автомобіля марки «LADA VESTA», номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова VIN НОМЕР_3 , залишивши даний автомобіль на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику, згідно акта прийому-передачі транспортного засобу від 20.01.2025 року.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , 18 січня 2025 року о 15 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «LADA VESTA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 на вулиці Кульчицької, 4 у місті Львові був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП та під час перевірки документів на вимогу інспектора взводу 1 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, з метою підтвердження права користування на автомобіль марки «LADA VESTA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , діючи умисно, пред`явив інспектору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_1 видане 19.04.2019 на автомобіль марки «LADA VESTA GFK110» на ім`я ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що вказане свідоцтво є підробленим, а відтак використав завідомо підроблене свідоцтво на автомобіль під керуванням якого був зупинений, шляхом його пред`явлення та надання працівникам управління патрульної поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

На вказаний вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок у частині вирішення долі речового доказу, а саме виключити з резолютивної частини вироку покликання на знищення речового доказу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_1 та зазначити про залишення даного речового доказу при матеріалах кримінального провадження.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що згідно положень п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, які є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Звертає увагу, що зазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_1 було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому таке повинного було залишитись у матеріалах кримінального провадження, однак суд у порушення вимог КПК ухвалив рішення про знищення даного речового доказу.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримання апеляції, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Також в апеляційній скарзі прокурор не оспорює вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора про вирішення місцевим судом питання щодо речового доказу, а саме щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_1 , колегія суддів визнає такі необґрунтованими.

Так, згідно із ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи, відповідно до ч.2 ст.98 КПК України, є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Статтею 100 КПК України регламентовано порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, а пунктом 7 частини 9 цієї норми закону передбачено, що документи, які є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно із ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, зокрема, повинен вирішити, що належить вчинити з речовими доказами. У резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, зазначається рішення щодо речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постановою старшого дізнавача СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 від 19.01.2025 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000023 від 19.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с.26 м.к.п.).

Місцевий суд, ухвалюючи оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 , прийняв рішення про знищення речового доказу - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

На переконання колегії суддів, п. 7 ч.9 ст.100 КПК України застосовується до оригінальних документів. Ця норма передбачає збереження в матеріалах справи справжніх документів, які мають значення для провадження, тоді як підроблений документ підлягає знищенню або передачі відповідним органам (що передбачено іншими пунктами тієї ж статті).

Підроблений документ не має юридичної сили. Залишення його в матеріалах кримінального провадження суперечить загальному принципу усунення незаконних предметів із правового обігу.

Враховуючи наведене, посилання прокурора на п.7 ч.9 ст.100 КПК України у контексті підробленого документу є некоректним, оскільки ця норма стосується оригіналів документів, що мають юридичну силу та можуть бути використані в правовому обігу, а не підроблених документів.

За наведених обставин, колегія суддів визнає подану апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою та вважає вирок суду щодо ОСОБА_7 законним та обґрунтованим, підстав для зміни оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: