Номер провадження 1-кс/754/2035/25
Справа № 754/9239/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2025 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 22.11.2023р. в рамках кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023р., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025р. захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва зі скаргою на повідомлення про підозру, в якій просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, від 22.11.2023р. в рамках кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023р., мотивуючи тим, що вказане повідомлення про підозру є необґрунтованим з підстав відсутності достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, відсутності в діях останнього складу кримінального правопорушення, було здійснено вручення повідомлення про підозру з істотним порушенням положень 276-279 КПК України, оскільки ОСОБА_7 є громадянином Естонії, проживає за кордоном та виїхав за межі України 18.11.2023р., тобто до складання повідомлення про підозру 22.11.2023р., тому відповідно до ч.7 ст.135 та ч.1 ст.566 КПК України, слідчий СВ Деснянського УП ГУ НП в м.Києві зобов`язаний був вручити повідомлення про підозру ОСОБА_6 згідно із міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. Однак, орган досудового розслідування в порушення вимог ч.7 ст.135 КПК України намагався вручити повідомлення про підозру ОСОБА_6 шляхом направлення на номер телефону НОМЕР_1 та за адресою: АДРЕСА_1 , однак матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_7 користується зазначеним номером мобільного телефону та на момент повідомлення про підозру проживав за вказаною адресою, при цьому, після повномасштабного вторгнення ОСОБА_7 виїхав з сім`єю за межі України, востаннє приїзжав в Україну 06.11.2023р та виїхав з України 18.11.2023р., тобто до складання повідомлення про підозру від 22.11.2023р. Крім того, ОСОБА_7 не є громадянином України, українською мовою не володіє, є громадянином Естонії, мав посвідку на проживання в Україні, наявність якої не зобов`язує знання мови, мовами, якими він володіє, є естонська та англійська, однак повідомлення про підозру складено державною мовою і його перекладу на естонську мову органом досудового розслідування здійснено не було.

В судовому засіданні захисник підтримав доводи скарги, просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, від 22.11.2023р. в рамках кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023р, оскільки повідомлення про підозру його підзахисному вручено з порушенням вимог ст.278, ч.7 ст.135 КПК України, ч.2 ст.29 КПК України, його підзахисний є громадянином Естонії та постійно на території України ніколи не проживав, перебував на території України ситуативно у зв`язку з веденням бізнесу, всі документи, пов`язані зі створенням товариств та відкриття банківських документів для ведення бізнесу він підписував з перекладачем та юристом у нотаріуса, українською мовою він не володіє взагалі, хоча одружений на громадянці України та має з нею двох спільних дітей, однак між собою вони спілкуються англійською мовою, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які переконливі докази, що ОСОБА_7 володіє українською мовою, тому вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 без її перекладу на мову, якою він володіє, є порушенням його права на захист. Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_5 було направлено на номер телефону НОМЕР_1 та за адресою: АДРЕСА_1 , однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджують користування ОСОБА_8 вказаним номером мобільного телефону, а також про його проживання на час оголошення та вручення повідомлення про підозру за вказаною адресою, в той час як органу досудового розслідування було відомо, що 18.11.2023р. ОСОБА_7 виїхав з України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що повідомлення про підозру складено з дотриманням вимог ст.277 КПК України та вручено з дотриманням вимог ст.278 КПК України, повідомлення про підозру складено держаною мовою та вручено ОСОБА_6 без перекладу на мову, якою він достатньо володіє для розуміння суті підозри, оскільки у органу досудового розслідування наявні всі підстави вважати, що ОСОБА_7 в достатній мірі володіє українською мовою для розуміння повідомлення про підозру, оскільки ОСОБА_7 проживав на території України та отримав посвідку на проживання в Україні, вів бізнес в Україні та відкривав банківські рахунки в банках держави Україна, піписуючи документи, складені українською мовою, одружений на громадянці України, з якою мають спільних дітей, тому у органу досудового розслідування не має сумнівів у володінні ОСОБА_8 українською мовою та розуміння ним повідомлення про підозру, а зазначені захисником порушення вимог ст.278, ч.7 ст.135 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 шляхом направлення на номер мобільного телефону та за адресою місця його проживання неодноразово перевірялись судами першої та апеляційної інстанції при розгляді скарг сторони захисту на повідомлення про підозру, і суд дійшов переконання, що органом досудового розслідування у повній мірі виконано вимоги ст.ст.278, 135 КПК України та вжито заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 22.11.2023р. у спосіб, передбачений ст.ст.135, 278 КПК України, для вручення повідомлень у відповідності до положень ч.2 ст.42 КПК України, що свідчить про набуття ним статусу підозрюваного.

Вислухавши доводи захисника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023р., слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру, передбачений ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру, передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру, передбачений ст.277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

22.11.2023р. слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0000102 від 23.05.2023р.

Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому зазначені всі відомості, передбачені ст. 277 КПК України.

Щодо доводів захисника про вручення органом досудового розслідування повідомлення про підозру ОСОБА_6 з порушенням вимог ч.7 ст.135 КПК України, оскільки він проживає за кордоном, тому повідомлення про підозру повинно бути йому вручено згідно із міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництв, слідчий суддя зазначає таке.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, 22.11.2023р. повідомлення про підозру ОСОБА_6 надіслано поштовим відправленням за місцем його реєстрації в Україні, за адресою: АДРЕСА_1 , в житлово-експлуатаційну організацію за місцем проживання останнього, на електронну адресу - месенджер «Whatsap» на номер телефону НОМЕР_1 .

В матеріалах кримінального провадження наявні достатні докази, які дають підстави вважати про користування ОСОБА_8 номером телефону НОМЕР_1 , зокрема, пояснення свідків, документи про відкриття банківського рахунку, де ОСОБА_7 власноруч зазначив про користування вказаним номером телефону.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, від 22.11.2023р., у зв`язку із неможливістю вручити особисто, вручено у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, встановлений ст.135 КПК України, а саме шляхом надіслання поштою за місцем реєстрації ОСОБА_5 , електронною поштою та врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання.

Крім того, слід звернути увагу, що питання відповідності вимогам КПК України письмового повідомлення про підозру від 22.11.2023р. ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КПК України, за формою та змістом, а також порядком його вручення, на які захисник посилається у доводах своєї скарги, а саме щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 з порушенням вимог КПК України, зокрема, надсилання повідомлення про підозру на номер мобільного телефону НОМЕР_1 через відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-яких підтверджень про користування ОСОБА_8 вказаним номером телефон, а також з порушенням вимог ч.7 ст.135 КПК України через проживання ОСОБА_5 за кордоном, що передбачає вручення повідомлення про підозру згідно із міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництв - досліджувалось Київським апеляційним судом в ході розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді за результатами розгляду скарги сторони захисту на повідомлення про підозру в рамках даного кримінального провадження, та було встановлено про виконання органом досудового розслідування у повній мірі вимог ст.ст.278, 135 КПК України та вжиття заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 22.11.2023р. у спосіб, передбачений ст.ст.135, 278 КПК України, для вручення повідомлень.

Щодо посилань захисника з приводу невручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру з перекладом на мову, якою володіє підозрюваний, що є порушення права на захист підозрюваного, слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно ч.2 ст.29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Вручення повідомлення про підозру без перекладу на мову, якою підозрюваний володіє, є порушенням його прав. Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України, повідомлення про підозру має бути вручено в письмовій формі та перекладено, якщо особа не володіє мовою, якою складено повідомлення.

Слідчий або прокурор зобов`язаний забезпечити переклад повідомлення про підозру, якщо підозрюваний не володіє момою оригіналу.

Ненадання перекладу є порушенням права на захист, оскільки особа не зможу повною мірою зрозуміти суть пред`явлених звинувачень.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підпункт "е" п. 3 ст.6 Конвенції) та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.

Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.

Для констатації факту порушення права особи на захист через незабезпечення обвинуваченого послугами перекладача, установлення зазначених обставин має бути "поза розумним сумнівом". При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою вказаних обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

В ході судового розгляду скарги встановлено, ОСОБА_7 є громадянином Естонії, постійно з сім`єю проживає в Естонії, має посвідку для проживання в Україні, відвідував Україну для ведення бізнесу, всі документи фінансово-господарської діяльності на українській мові підписувались ним після перевірки юристом в присутності перекладача та нотаріуса, мовами спілкування ОСОБА_7 є англійська та естонська.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органу досудового розслідування було достеменно відомо, що ОСОБА_7 є громадянином Естонії та достатньо не володіє українською момовою для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, в порушення вимог ч.2 ст.29 КПК України, ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення мовою, якою він достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Підозра ОСОБА_6 складена державною мовою, повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено без перекладу на мову, якою він володіє, для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, на які послався прокурор в судовому засіданні, як на доказ того, що ОСОБА_7 достатньо володіє українською мовою для розуміння суті підозри, а саме: наявність у ОСОБА_5 посвідки на проживання в Україні, зайняття в Україні бізнесом та підписання ним документів на українській мові, одруження на громадянці України, що на думку прокурора не викликає сумнівів у володінні ОСОБА_8 українською мовою, не можуть вказувати про володіння ОСОБА_8 українською мовою для розуміння підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, з документів щодо відкриття поточного банківського рахунку за заявою ОСОБА_5 як члена правління ТОВ «ЛОСТТОЙС» в АТ «ЮНЕКС БАНК», які наявні в матеріах кримінального провадження та вказують на ведення ОСОБА_8 та фінансово-господарської діяльності в Україні, вбачається про складання банківських документів державною мовою та підписання ОСОБА_8 вказаних документів у присутності перекладача та засвідчення їх нотаріусом, договір банківського рахунку нерезидента - юридичної особи (крім інвестиційного) №1001 та договір про надання послуг з використанням системи обслуговування «Клієнт-Банк», заявка на надання доступу до рахунку клієнта, які підписані ОСОБА_8 , були складені державною мовою з перекладом на англійську мову.

Згідно роздруківки аудіодзвінків та розмов між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які є додатком до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 , спілкування між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 здійснювалось у формі листування та дзвінків через месенджер «Whatsap російською мовою.

Згідно надісланих слідчим повідомлень про виклик ОСОБА_5 до Деснянського УП ГУ НП в м.Києві на номер телефону НОМЕР_1 месенджер «Whatsap», вказані повідомлення були ним переглянуті та слідчому було надано відповідь англійською мовою.

Згідно відповіді Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства від 06.11.2023р., громадянин Естонії ОСОБА_7 перебував на території України на підставі посвідки для проживання в Україні. При цьому, згідно чинного законодавства, для отримання посвідки на проживання в Україні не потрібно підтверджувати знання української мови.

Крім того, надані в ході судового розгляду захисником протоколи опитування ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_12 свідчать про те, що ОСОБА_7 володіє естонською та англійською мовами, не закінчував курси української мови, мовою його спілкування в сім`ї є англійська мова, українську мову не розуміє та не сприймає в усній та письмовій формі.

Будь-яких доказів щодо володіння ОСОБА_8 українською мовою в достатній мірі для розуміння повідомлення про підозру, зокрема, отримання ОСОБА_8 в Україні освіти, проходження ним курсів з української мови, показання осіб щодо розуміння та рівня спілкування ОСОБА_5 українською мовою матеріали кримінального провадження не містять.

Тому, доводи прокурора про наявність обставин, що не викликають сумнівів про володіння ОСОБА_8 українською мовою для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, та є виключно припущенням прокурора.

Вказані обставини вказують про складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 з істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону.

За наведених вище обставин, враховуючи, що органом досудового розслідування не дотримано порядок повідомлення особі про підозру, передбачений ч.2 ст.29 КПК України, викладені стороною захисту доводи в цій частині скарги знайшли своє підтвердження, тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри не належить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих органом досудового розслідування доказів та порядку їх отримання, оцінювати зібрані докази з точки зору їх допустимості, оскільки згідно вимог ст.89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 276-278, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 22.11.2023р. в рамках кримінального провадження №0000102 від 23.05.2023р., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Скасувати письмове повідомлення про підозру, пред`явлене ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.190 КК України, в межах кримінального провадження №0000102.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 01.07.2025р. в 09.00 годин.

Слідчий суддя: