ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1636/25 Справа № 188/3/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

21 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_7 про відвід головуючого судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебувають на розгляді апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

14 травня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_7 про відвід головуючого судді ОСОБА_2 з підстав наявності сумнівів у її неупередженості, оскільки суддя ОСОБА_2 продовжила строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою без проведення судового засідання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали вказану заяву, думку прокурора, який заперечував проти задоволення відводу головуючого судді ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26 лютого 1993 року, Фей проти Австрії від 28 лютого 1993 року, Пуллар проти Сполученого Королівства від 10 червня 1996 року - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше, і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити, не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Статтями 75-77 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь суддів в кримінальному провадженні, і є підставою для їх відводу.

Статтею 75 КПК України чітко визначений перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N 4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п. 66, 67).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п.44, ECHR 2000-XII, у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010 року, п.31, «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989 року, п.48).

У відповідності з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції вирішує клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 заявлено відвід з непередбачених кримінальним процесуальним законом підстав, та не наведено жодних об`єктивних даних, які б були підставою для відводу головуючого судді ОСОБА_2 , в тому числі обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, а ґрунтуються виключно на незгоді з процесуальним рішенням судді.

Таким чином, зазначені відомості в заяві обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід жодним чином не можуть свідчити про упередженість головуючого судді ОСОБА_2 , у зв`язку з чим є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.

Інших обставин, передбачених ст.ст. 75,76 КПК України, обвинуваченим не наведено, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід головуючого судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4