УХВАЛА

20 травня 2025 року

м. Київ

справа № 1-26/2004

провадження № 13-33зк25

Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 перевірив заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року за виключними обставинами і

встановив:

У травні до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він указує про те, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року його засуджено за п. 1, п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України (далі - КК України), на підставі ч. 3 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

У зв`язку із цим засуджений ОСОБА_2 порушує питання про скасування вищевказаного вироку за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Виключними обставинами засуджений вважає ті обставини, що під час розгляду його кримінальної справи його тримали в металевій клітці з одягнутими наручниками за спиною; застосовували до нього психологічне та фізичне насильство; змусили підписати протокол допиту без участі захисника.

Крім того, у своїй заяві засуджений посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Малий проти України» від 11 квітня 2019 року (заява № 14486/07), як на підставу перегляду Великою Палатою оскаржуваного вироку.

Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 462 КПК України, доходжу висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

Станом на час надходження клопотання до Великої Палати діють норми глави 34 КПК України і Велика Палата наділена повноваженнями на здійснення кримінального провадження за виключними обставинами з підстав, передбачених ст. 459 цього Кодексу.

При цьому відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК України підставою для перегляду вироку, ухвали за виключними обставинами визнається встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення судом даної справи.

Звернутися до суду з заявою про такий перегляд згідно з п. 2 ч. 5 ст. 461 КПК України вправі лише особа, на користь якої постановлено рішення міжнародної судової установи.

Рішення ЄСПЛ, на яке ОСОБА_2 посилається, обґрунтовуючи свої вимоги, безпосередньо його не стосуються, оскільки було постановлено на користь іншої особи.

Водночас у своїй заяві ОСОБА_2 не послався на жодне рішення ЄСПЛ, ухвалене на його користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України. Ураховуючи викладене, недоліки заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами позбавляють можливості вирішити питання про відкриття провадження, що є підставою для залишення заяви без руху та надання строку для усунення допущених недоліків.

При усуненні недоліків заяви ОСОБА_2 повинен:

1) зазначити рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, яким встановлено порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення судом справи № 1-26/2004 стосовно нього;

2) навести обґрунтування щодо дотримання строків звернення із відповідною заявою до суду;

3) навести обґрунтування своїх вимог відповідно до заявлених підстав, з огляду на вищевказане.

Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК України, суддя

ухвалив:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року залишити без руху.

Установити ОСОБА_2 строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення недоліків у вказаний строк заяву буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати

Верховного Суду ОСОБА_1