Справа № 496/1480/25
Провадження № 1-кс/496/497/25
У Х В А Л А

20 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яка полягала у не розгляді клопотання поданого в рамках кримінального провадження,

УСТАНОВИВ:

17.03.2025 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яка полягала у не розгляді клопотання поданого в рамках кримінального провадження.

Зі скарги вбачається, що 05.02.2025 року адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до дізнавача СД ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області в рамках кримінального провадження №0000183 від 07.11.2024 року з клопотанням про проведення слідчих дій. В термін передбачений ст. 220 КПК України дізнавач клопотання не розглянув, у зв`язку із цим представник скаржника звернулася до слідчого судді зі скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, але в скарзі просили розгляд справи проводити за їх відсутності.

Дізнавач до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомив, направив на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000183 від 07.11.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши вказану скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В порядку ст. 220 КПК України слідчий, у даному випадку, зобов`язаний розглянути клопотання потерпілого чи його представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відтак, заявник ОСОБА_3 , не маючи статусу потерпілого у кримінальному провадженні, не набув права оскаржувати бездіяльність слідчого, яка полягала у не розгляді клопотань поданих в рамках кримінального провадження.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Виходячи також з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного Кримінального суду Верховного Суду від 21 травня 2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 646/3986/19, у випадку, коли нормами КПК, якими регламентовано загальні правила застосування норм КПК, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, то останнє може бути вирішено через застосування ч. 6 ст. 9 КПК України та положень засади диспозитивності, зокрема, ч. 3 ст. 26 КПК України, згідно з якою слідчий суддя, вирішує лише ті питання, що не тільки винесені на його розгляд сторонами, але й віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Згідно ч. 6 ст. 304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 304, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яка полягала у не розгляді клопотання поданого в рамках кримінального провадження разом з додатками.

Копію ухвали слідчого судді надіслати скаржнику та його представнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1