Справа № 206/3540/23
Провадження № 1-кс/206/897/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001983 від 03.08.2016, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001983 від 03.08.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у травні 2014 року ОСОБА_7 , добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування, діючого на частині території Луганської області, в тому числі місті Лисичанськ, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вступивши в зазначене збройне формування ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності не передбаченого законом збройного формування, був зарахований до його складу, забезпечений військовою камуфльованою формою одягу, вогнепальною автоматичною зброєю та боєприпасами до неї, став приймати активну участь в його діяльності, виконуючи вказівки осіб, які були рангом вище нього на території міста Лисичанська.

Так, в період часу з квітня по липень 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи в складі не передбаченого законами України збройного формування, керуючись прямим умислом, маючи при собі автоматичну зброю, здійснював несення служби на блокпостах в місті Лисичанську, Луганської області, з метою перевірки документів у водіїв, які проїжджали блокпости.

За вказаним фактом 03.08.2016 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001983 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

На підставі зібраних доказів, 26.09.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке, вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Постановою слідчого від 01.11.2016 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які пояснили, що вони протягом тривалого часу знають ОСОБА_7 . Так з травня 2014 року ОСОБА_7 почав підтримувати непередбачене законами України збройне формування, яке діяло в м. Лисичанськ, та добровільно вступив до нього. З травня по липень 2014 року ОСОБА_7 не одноразово бачили на незаконних блок-постах, будучи одягненим у камуфльовану форму, з вогнепальною зброєю в руках, здійснював перевірку осіб які перетинали блок-пост спільно з іншими його представниками, від імені не передбаченого законом збройного формування під час окупації;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що з 2014 року ОСОБА_7 виїхав за межі міста Лисичанська Луганської області, та до теперішнього часу додому не повертався;

- протоколом огляду предмета, згідно якого було оглянуто профіль ОСОБА_7 інтернет сторінки центру досліджень ознак злочинів проти національної безпеки України «Миротворець» та вилучені фотознімки ОСОБА_7 які свідчать, що останній до теперішнього часу продовжує брати участь в діяльності НЗФ яке діє на тимчасово окупованих територіях Луганської та Донецької областей та АРК.

Крім того, 01.11.2016 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена оперативно-розшукова справа № 2229/16 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

У подальшому, 26.10.2021 слідчим суддею Лисичанського міського суду надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу до Лисичанського міського суду, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 26.04.2022.

Органом досудового розслідування та оперативним підрозділом ГУНП в Луганській області систематично здійснюються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 з метою завершення досудового розслідування та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено.

Додатково проведена перевірка наявності інформації стосовно підозрюваного, яка знаходиться у розпорядженні органів державної влади, державних реєстрах та базах інформації.

Так, відомості про ОСОБА_7 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 15.10.2024 за № 18032/111/14-2024, здійснена перевірка ОСОБА_7 за обліками військовополонених i звільнених з полону, за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньо-переміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_7 не встановлено.

Згідно з відомостями з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України або виїхали з такої території», наданими Адміністрацією Державної прикордонної служби України, ОСОБА_12 , з 08.11.2017 по 11.06.2025 державний кордон України не перетинав.

Відповідно до відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб Мінсоцполітики, ОСОБА_7 , як внутрішньо переміщена особа не значиться.

Проведеним оглядом всесвітньої мережі Інтернет, було встановлено, що останній може переховуватись на території Нижегородської області РФ.

З урахуванням викладеного, виникла необхідність у вирішенні питання про обрання підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу.

При цьому враховується вагомість наявних доказів причетності ОСОБА_7 до діяльності незаконного збройного формування, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, до вчинення якого він може бути причетний, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні такого кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, наявність та міцність його соціальних зв`язків за місцем останнього місця проживання та інші докази.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Згідно з ч. 4 ст. І76 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, одним із запобіжних заходів, який може бути застосований до підозрюваного, є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 , в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Крім того, підозрюваний з 01.11.2016 року перебуває у розшуку, а вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження останнього, зазначені відомості не отримані, інформація про його виїзд з тимчасово окупованої території на підконтрольну органам державної влади територію України не виявлена.

Також підозрюваний не може не усвідомлювати протиправний характер своїх дій, незаконність утворення та функціонування незаконного збройного формування, наслідки, що можуть для нього настати внаслідок його участі у незаконному збройному формуванні у разі його затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у нього необмеженого доступу до документів, речей та інших доказів, що доводять його участь у діяльності незаконного збройного формування, підпорядкуванні іншим особам, виконанні вказівок, тощо, а також до предметів, що мають ознаки знарядь вчинення кримінального правопорушення (зброя, засоби зв`язку, знаки відмінностей, форма, військове та інше спорядження, тощо).

Перебування підозрюваного поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваної можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають її злочинну діяльність необхідно зазначити, що підозрюваний перебуває на окупованій території, спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, іншими членами та учасниками незаконного збройного формування, які підпорядковуються підозрюваному, або яким підпорядковується він, серед місцевих мешканців, які можуть перебувати від нього в психологічній чи іншій залежності, на яких він може мати вплив внаслідок наявності певних важелів та статусу.

Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваним протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази.

За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваного поряд з ними, остання має всі можливості незаконного впливу на них.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що підозрюваний тривалий час перебуває у складі незаконного збройного формування, тобто бере участь у протиправних діях, що мають ознаки кримінальних правопорушень, а також не вчиняє жодних дій, що можуть свідчити про його бажання припинити протиправну діяльність (виїзд на підконтрольну територію України, добровільна явка до органу досудового розслідування, сприяння розкриттю злочинів, тощо). При цьому, характер та суспільна небезпечність незаконного збройного формування, у діяльності якого приймає участь підозрюваний, сама по собі свідчить про причетність її учасників до вчинення суспільно небезпечних діянь, відповідальність за вчинення яких підпадає під дію окремих норм КК України.

Враховуючи викладене, обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним, оскільки він не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконанню завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення прокурора, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001983 від 03.08.2016 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України: під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ч. 1, 2 ст. 289 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

До ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України: слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором стороною обвинувачення наведено наступне:

Відомості про ОСОБА_7 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 15.10.2024 за № 18032/111/14-2024, здійснена перевірка ОСОБА_7 за обліками військовополонених i звільнених з полону, за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньо-переміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_7 не встановлено.

Згідно з відомостями з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України або виїхали з такої території», наданими Адміністрацією Державної прикордонної служби України, ОСОБА_12 , з 08.11.2017 по 11.06.2025 державний кордон України не перетинав.

Відповідно до відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб Мінсоцполітики, ОСОБА_7 , як внутрішньо переміщена особа не значиться.

Проведеним оглядом всесвітньої мережі Інтернет, було встановлено, що останній може переховуватись на території Нижегородської області РФ.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786:- Лисичанська територіальна громада Луганської області, до складу якої входить м. Лисичанськ , в якому зареєстрований ОСОБА_7 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 24.02.2022.

Крім того, майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими Російською Федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 , в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Крім того, підозрюваний з 01.11.2016 року перебуває у розшуку, а вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження останнього, зазначені відомості не отримані, інформація про його виїзд з тимчасово окупованої території на підконтрольну органам державної влади територію України не виявлена.

Також підозрюваний не може не усвідомлювати протиправний характер своїх дій, незаконність утворення та функціонування незаконного збройного формування, наслідки, що можуть для нього настати внаслідок його участі у незаконному збройному формуванні у разі його затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у нього необмеженого доступу до документів, речей та інших доказів, що доводять його участь у діяльності незаконного збройного формування, підпорядкуванні іншим особам, виконанні вказівок, тощо, а також до предметів, що мають ознаки знарядь вчинення кримінального правопорушення (зброя, засоби зв`язку, знаки відмінностей, форма, військове та інше спорядження, тощо).

Перебування підозрюваного поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваної можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають її злочинну діяльність необхідно зазначити, що підозрюваний перебуває на окупованій території, спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, іншими членами та учасниками незаконного збройного формування, які підпорядковуються підозрюваному, або яким підпорядковується він, серед місцевих мешканців, які можуть перебувати від нього в психологічній чи іншій залежності, на яких він може мати вплив внаслідок наявності певних важелів та статусу.

Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваним протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази.

За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваного поряд з ними, остання має всі можливості незаконного впливу на них.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що підозрюваний тривалий час перебуває у складі незаконного збройного формування, тобто бере участь у протиправних діях, що мають ознаки кримінальних правопорушень, а також не вчиняє жодних дій, що можуть свідчити про його бажання припинити протиправну діяльність (виїзд на підконтрольну територію України, добровільна явка до органу досудового розслідування, сприяння розкриттю злочинів, тощо). При цьому, характер та суспільна небезпечність незаконного збройного формування, у діяльності якого приймає участь підозрюваний, сама по собі свідчить про причетність її учасників до вчинення суспільно небезпечних діянь, відповідальність за вчинення яких підпадає під дію окремих норм КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

Ця умова наявна в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Згідно ч. 4 ст. 183 KK України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого з який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

Ця умова також наявна в даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 2, 7, 9, 22, 26, 36, 40, 111, 113, 131-132, 176-178, 183-184, 185, 186, 187, 188, 190, 191, 193, 194, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001983 від 03.08.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений 16.07.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1