Справа № 303/9302/24 Провадження №1-кп/303/715/24
Ухвала

про продовження строку дії запобіжного заходу

10 січня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Мукачеві клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, раніше не судимого,

- обвинуваченого за частиною 1 статті 115 КК України,-

з участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000000345 від 29 червня 2024 року.

21 листопада 2024 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимого до 19 січня 2025 року.

27 листопада 2024 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання сторони обвинувачення мотивоване тим, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, а саме 29 червня 2024 року близько 14 години 00 хвилин, знаходячись у житловому будинку АДРЕСА_1 в ході раптово виниклої сварки зі своїм знайомим ОСОБА_8 , діючи умисно, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заподіяння смерті ОСОБА_8 взявши до рук кухонного ножа, наніс ним не менше двох ударів в область грудної клітки потерпілого, спричинивши останньому згідно висновку експерта тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені, лівобічним гемотораксом, що супроводжувалося зовнішньою крововтратою, з розвитком гіповолемічного шоку та непроникаючої колото-різаної рани лівого плеча з пошкодженням м`язів. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колюче ріжучого предмету типу клинка ножа. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені, лівобічним гемотораксом згідно п. 2.3.1 «Й» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, і з безпосередньою причиною смерті знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку. Тілесні ушкодження у вигляді непроникаюча колото-різана рана лівого плеча з пошкодженням м`язів відповідно до живих осіб відноситься до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і в результаті чого ОСОБА_8 помер на місці.

29 червня 2024 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , було затримано в порядку статті 208 КПК України. У той же день старшим слідчим Відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доводиться, протоколом огляду місця події, вилученими речовими доказами, протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків, іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 02 липня 2024 року стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 серпня 2024 року, який ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 27 серпня 2024 року продовжено до 28 вересня 2024 року та ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 26 вересня 2024 року продовжено до 24 листопада 2024 року включно. 21 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому.

Прокурор зазначив, що існує необхідність у подальшому продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого з метою запобігання ризиків невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурор, покликається на те, що вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що може бути підставою та мотивом для переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи той факт, що Закарпатська область межує з іншими країнами, що дає підстави вважати, що обвинувачений може покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватися на території України.

ОСОБА_3 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може схиляти свідків до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Знаходячись на волі ОСОБА_3 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання кримінальному провадженню.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_3 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Таким чином, прокурор просив задоволити клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши наданий суду обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Розгляд клопотання про обрання, зміну, чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого, є процесуальною дією, яку суд фактично здійснює до постановлення процесуального рішення за результатами розгляду. Моментом зміни, скасування, припинення запобіжного заходу на даній стадії провадження може вважатись час після винесення відповідного судового рішення у виді ухвали згідно частини 2 статті 369 КПК України.

Згідно з частиною 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Суд заслухавши сторони кримінального провадження, зазначає, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд ураховує вимоги статі 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження

права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Згідно з вимогами статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати свідків та інших учасників судового процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні або продовженні дії запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

При застосуванні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив, у тому числі наявність ризиків передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, на які покликається прокурор в обґрунтуванні клопотання щодо запобіжного заходу, а саме ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Наданими суду доказами підтверджується що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 є особливо тяжким злочином за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу(або продовження строку дії), суд враховує суворість можливого призначеного покарання, тільки при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно. Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може оцінюватися виключно з точки зору тяжкості злочину. Тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства.

Таким чином, суд приходить до переконання що на даний час ризики, які служили підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим, клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу слід задоволити

Керуючись вимогами ст. ст.331, 371,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого - до 10 березня 2025 року.

Судовий розгляд кримінального провадження відкласти на 10 лютого 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

Ухвала суду може бути оскаржена, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_11