04.03.25
Провадження по справі 1-в/635/138/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бондаренко І.Е.

за участі секретаря судового засідання Козлюк Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали провадження за заявою ОСОБА_1 про застосування до нього вимог Закону України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_2 01.10.2024 звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвалою від 14.11.2024 з метою забезпечення засудженому права на доступ до суду, суддя відкрив провадження з метою перевірки заяви.

03.01.2025 до Харківського районного суду Харківської області надійшов супровідний лист від першого заступника ДУ «Темнівська виправна колонія( № 100)» про направлення копій двох вироків про засудження ОСОБА_2 та заяв про розгляд клопотання про розгляд клопотання без участі засудженого та представника адміністрації.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, яка передбачає звільнення від покарання та його відбування.

Суд підкреслює, що пункти 1-2 частини другої статті 539 КПК України встановлюють одночасно і місцевий суд, до компетенції якого віднесено вирішення питання, і особу, яка звертається до цього суду із клопотанням про його вирішення. Оскільки фізична особа відбуває покарання, а не виконує вирок, то звернення до суду із поданням про звільнення від покарання або його пом`якшення, належить до компетенції органу виконання покарань згідно із п. 2 частини 2 статті 539 КПК України.

ДУ «Темнівська виправна колонія( № 100)» цього обов`язку не виконала.

Попри це, суд дослідив копії вироків ОСОБА_2 . Відповідно до вироку Ленінського районного суду Харківської області від 15.02. 2022 засуджений вчинив крадіжку чужого майна 12.03. 2017, а також ще десять крадіжок у проміжок часу з 08.01.2020 по 08.09.2020 на загальну суму 35 791,13 грн. Станом на цю дату два неоподаткованих мінімумів доходів громадян складали 2007 грн. ОСОБА_2 був засуджений цим вироком за ч. 3 ст. 185 КК України

Згідно з вироком від 25.01.2021 Жовтневого районного суду м. Харкова 17.09.2020 вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 8087. 14 грн. Ця крадіжка кваліфікована судом за ч. 3 ст. 185 КК України.

З цього приводу, суд зазначає, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Покарання ОСОБА_3 призначено не за кожен епізод - в цьому випадку застосовувалася б ст.. 70 КК України, - а за єдиний злочин, передбачений ч. 3 статті 185 КК України. Призначаючи покарання, Ленінський районний суд м. Харкова, виходив із того, що ОСОБА_2 вчинив єдине триваюче кримінальне правопорушення з єдиним умислом та мотивом, та кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_2 був засуджений продовжує вважатися кримінально караними, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, перевищує граничну вартість майна, за заволодіння яким передбачена адміністративна відповідальність.

Суд змушений зазначити, що Адміністрацією ДУ не надано жодного доказу того, за яким вироком відбуває покарання засуджений. Відповідно до супровідного листа, наданого по цій справі кінець строку ОСОБА_4 настав ще 09.03.2023.

Суд вважає, таке ставлення адміністрації ДУ кричущою неповагою до суду.

Суд підкреслює, що він не збирає докази та документи за власною ініціативою, оскільки такий порядок підриває та знецінює віру у неупередженість суду з боку стороннього спостерігача.

У відповідності до ст.. 74 КК України, особи, які відбувають покарання можуть звільнятися від відбування покарання. У зв`язку з тим, що адміністрація ДУ ухиляється від складення подання, відсутністю відомостей про те, що суд має розглядати самі ті вироки, які йому надані для вирішення питання про звільнення від покарання, враховуючи, що відповідно до відомостей, строк відбування покарання засудженого ОСОБА_4 сплив ще у 2023 році, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 537,539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про застосування до нього вимог Закону України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від кримінальної відповідальності залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Е.Бондаренко