Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/651/24
Провадження № 1-кп/723/658/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про примирення від 08.04.2025 року, яка заявлена на підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню за № 0000588 від 24.11.2023 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буденець Сторожинецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.342 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Старшого солдата ОСОБА_6 , відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 896-ОС від 26.10.2023, було призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (безпілотних авіаційних комплексів) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Так, 24.11.2023, відповідно до дислокації сил та засобів НОМЕР_1 прикордонного загону, на контрольний пост розташований в адміністративних межах населеного пункту Буденець Чернівецького району Чернівецької області, який було виставлено у відповідності до Розпорядження виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковника ОСОБА_7 , №376-Р від 01.11.2023, на несення служби заступив інспектор прикордонної служби 2 категорії оператор (безпілотних авіаційних комплексів) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), старший солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у форменому одязі та відповідно до інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України затвердженої наказом № 1261 від 19.10.2015 здійснював свої функціональні обов`язки, пов`язані із забезпеченням охорони державного кордону України.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вимогами ст. ст. 2, 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» серед іншого визначено, що основними функціями Державної прикордонної служби України є охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму, здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення, здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Отже, старший солдат ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (безпілотних авіаційних комплексів) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 , при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснював функції представника влади, у зв`язку з чим був службовою особою.

Так, 24 листопада 2023 року, біля 12 год. 30 хв., інспектор прикордонної служби 2 категорії оператор (безпілотних авіаційних комплексів) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 , старший солдат ОСОБА_6 перебуваючи на контрольному пості розташованому в адміністративних межах населеного пункту Буденець Чернівецького району Чернівецької області, побачив, що у напрямку із м. Сторожинець Чернівецької обалсті до с. Буденець Чернівецького району Чернівецької області, рухається автомобль марки «Mersedes-Benz» моделі «213 CDI»державний номерний знак НОМЕР_2 із причіпом, з державним номерним знаком НОМЕР_3 .Реагуючи на рухвищевказаного транспортного засобу, старшим ОСОБА_8 булоприйнятерішення про йогозупинку та жестамибуло подано водіювказаного транспортного засобу, знак про провимогузупининки. Однак, як в подальшому було встановлено, водій ОСОБА_4 , вимогу працівникаправоохоронного органу про зупинку не виконав, а незменшуючишвидкості та діючиумисно, усвідомлюючипротиправний характер своїхдій, передбачаючисуспільно-небезпечні наслідки, які можуть настати після їхнього вчинення, усвідомлюючи що він знаходиться в межах прикордонного контрольованого району, чітко розуміючи що ОСОБА_6 будучи одягнутим у формений одяг прикордонної служби, є солдатом прикордонного наряду та знаходиться при виконанні службових обов`язків, вчинив активні дії шляхом здійснення наїзду на старшого солдата ОСОБА_6 та уникненням вимушеної зупинки, чим самим вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, після чого з місця події втік, однак 24.11.2203 біля 13:30 год. автомобіль марки «Mersedes-Benz»моделі «213 CDI»державний номерний знак НОМЕР_2 із причіпом, з державним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 було виявлено працівниками поліції в с. Буденець на перехресті вулиць Сторожинецької та Буковинської Чернівецького району Чернівецької області.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений і потерпілий повідомили суд про досягнуту між ними угоду про примирення від 08.04.2025 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення .

Сторони угоди визначили також міру покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд виходить з наступних мотивів.

На момент підписання угоди про примирення, та розгляду її в суді, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено і в чому суд переконався в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпілий ОСОБА_6 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_6 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 підтвердили факт примирення, просили затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження даної угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_6 що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Умови угоди про примирення, крім цього, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений має можливість виконати взяті на себе, за цією угодою, зобов`язання

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст.342 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 08.04.2025 року між ним та потерпілим ОСОБА_6 і узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , який є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують його покарання, а саме щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення то йому слід призначити саме те покарання яке визначене угодою про примирення.

Крім того, суд вважає про необхідність скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.11.2023 року з автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 - за минуванням потреби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення укладену 08 квітня 2025 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.11.2023 з автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 .

Речовий доказ - автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter , державний номерний знак НОМЕР_2 , моделі 213 CDI , який відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Сторожинець) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 24.11.2023 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000588 та відповідно до розписки від 18.12.2023 року жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , передано йому на відповідальне зберігання залишити у його користуванні та розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, до Чернівецького Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: