Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1542/24
номер провадження 1-кп/368/195/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2024 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в режимі відео конференції кримінальне провадження № 0001284 від 02.07.2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 286-1 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

- сторони захисту:

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 30.06.2024 близько 22 год. 45 хв., більш точного часу судовим слідством не встановлено, керуючи технічно-справним транспортним засобом, мотоциклом марки-моделі «Теkkеn Line 250 R», номер кузова НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, в порушення вимог п. 2.1 а): (п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон, ґ) «чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)», Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, будучи особою яка не отримувала посвідчення водія на право керувати транспортними засобами, керував вищезазначеним мотоциклом, а також, в порушення вимог пункту 2.9. а) ПДР України (2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Київській в селі Стайки, Обухівського району, Київської області в напрямку від центру села до с. Халеп`я Обухівського району, Київської області, при наближенні до лівостороннього заокруглення дороги, яке розташовано поряд будинку № 20-А по вулиці Київській, в селі Стайки, Обухівського району, Київської області, в порушення вимог пунктів: 2.3. б) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та 2.3. д) ПДР України - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну самовпевненість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги пунктів 12.1 та 12.2 ПДР України, згідно з якими передбачено, що:

?12.1. ПДР України - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

?12.2. ПДР України - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

не зменшив швидкість свого руху, при наближенні до лівостороннього заокруглення дороги, допустив падіння керованого ним мотоциклу на проїзну частину дороги, поряд домоволодіння № 20-А по вулиці Київській в селі Стайки, Обухівського району, Київської області.

Згідно висновку експерта від 15.08.2024 за № 97 у ОСОБА_5 , 1999 року народження, згідно даних медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді рваних ран волосистої частини голови, рваної рани лівого плеча, лопаткової ділянки, двох ран стопи, лінійного перелому човноподібної кістки правої стопи без зміщення уламків. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуюючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться: перелом човноподібної кістки правої стопи до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, рани голови, лівого плеча, лопаткової ділянки, правої стопи - легких тілесних ушкоджень що потягли короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних в фабулі наданої постанови від 11.07.2024 року, тобто при ДТП, яка мала місце 30.06.2024 року і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вищевказаною ДТП. ОСОБА_5 в момент дорожньо-транспортної пригоди міг знаходитись на пасажирському сидінні вказаного в постанові транспортного засобу.

Грубе порушення водієм ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимог пунктів 2.1 а), 2.1 б), 2.1 в), 2.3 б), 2.3 д), 2.9 а), 12.1 та 12.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, пояснив, що 30 червня він з потерпілим перебували у с. Халеп`я, де працювали. Ввечері вирішили приїхати у с. Стайки до магазину, щоб скупитися. Перебуваючи в с. Халеп`я він запропонував потерпілому, що потерпілий як водій їде у с. Стайки, а на зворотному шляху поїде він. Вони скупилися і вирішили їхати назад. Швидкість була не велика. Але після повороту він майже нічого не пам`ятає, і лише прийшов до тями в лікарні в м. Обухів. Він допоможе потерпілому привести до первинного виду мотоцикл «Теkkеn Line 250 R». Просить його суворо не карати та призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що придбав у власність транспортний засіб - мотоцикл «Теkkеn Line 250 R», але не встиг поставити на облік. 30 червня після роботи він з обвинуваченим поїхали із с. Халеп`я в с. Стайки, що придбати хліб та пиво. Між собою домовились, що в с. Стайки їде він як водій, а назад поїде ОСОБА_7 . Як їхали назад із с. Стайки, не дуже пам`ятає. Як саме сталося ДТП не пам`ятає. Дорога була з піску, їхали не швидко та ОСОБА_7 не впорався із керуванням. Претензій до ОСОБА_7 не має. Просить призначити його покарання не пов`язане з реальним його відбуванням.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

?витягом з кримінального провадження № 0001284, відомості про яке внесено 02.07.2024 р. (а.с. 51-52), згідно якого 30.06.2024 близько 22 год. 45 хв., водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи мотоциклом марки-моделі "Tekken 250", без реєстраційного номеру, із пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухаючись автодорогою Р-19, по вул. Київська, в с. Стайки, поряд домоволодіння № 22, в напрямку від центру села, допустив падіння мотоциклу. Водій отримав травми попередній діагноз - ЗЧМТ, перелом кісток правої кисті, рвана рана правого коліна, пасажир отримав травми попередній діагноз - ЗЧМТ, рвана рана правої стопи, садно тулубу, рвана рана правого плеча, госпіталізовані до КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ», обставини встановлюються;

?карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (а.с. 59), згідно якої заявником ОСОБА_8 повідомлено, що в центрі села Стайки мотоцикл в`їхав у паркан, тобто відбулося ДТП з потерпілими;

?протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.07.2024 р. (а.с. 62-66), схемою до протоколу огляду місця події (а.с. 67) та ілюстративною таблицею до протоколу огляду місця події ДТП (а.с. 68-81), згідно якого в присутності двох понятих було проведено огляд вул.. Київська поряд з будинковолодіння № 22, де відбулося перекидання ТЗ та падіння потерпілого з ТЗ. Після огляду місця події транспортний засіб було направлено на майданчик тримання транспортних засобів;

Даним доказом належним чином зафіксована обстановка безпосередньо після вчинення злочину, вилучено речі матеріального світу, які в подальшому слідчим з дотриманням вимог КПК України визнані речовими доказами на підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 286-1 КК України.

?постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02.07.2024 (а.с. 82-83), згідно якої виявлений та вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб мотоцикл марки-моделі «Теkkеn Line 250 R», номер кузова НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, який у подальшому поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0001284 від 02.07.2024 року. Місцем зберігання транспортного засобу, мотоцикл марки-моделі «Теkkеn Line 250 R», номер кузова НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру - визначено майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Миронівка, вул. Соборності, 139;

?актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 01.07.2024 р. (а.с. 84), згідно якого у присутності свідків було здійснено огляд транспортного засобу з описанням пошкоджень та було тимчасово затримано транспортний засіб мотоцикл «Теkkеn Line 250 R» номер кузова НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру;

?ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 10.07.2024 р. (а.с. 89-90), згідно якої накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведеного огляду місця події в період часу 00 год. 20 хв. по 01 год. 20 хв. 01.07.2024 року, під час якого було вилучено транспортний засіб, мотоцикл марки-моделі «Теkkеn Line 250 R», номер кузова НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, який направлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, 139, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна;

?листом територіального сервісного центру МВС № 3244 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях від 09.07.2024 р. (а.с. 94), згідно якого згідно бази ЄДР МВС станом на 04.07.2024 року транспортні засоби з номером рами НОМЕР_1 зареєстрованими не значаться;

?листом Львівської митниці Державної митної служби України (а.с. 96) повідомлено, що транспортний засіб, а саме мотоцикл марки-моделі «Теkkеn 250» з номером рами - НОМЕР_1 було випущено у вільний обіг на митній території України за митною декларацією № 24UА02U1 від 22.04.2024 зі сплатою усіх належних митних платежів;

?висновком експерта № 314, експертиза розпочата 08.07.2024 р., експертиза закінчена 08.07.2024 р. (а.с. 99), згідно якого у крові гр. ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено етиловий спирт в концентрації -1,66%о. Метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені;

?листом Комунального некомерційного підприємства Обухівської міської ради «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивної лікування» (а.с. 101) повідомлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» з 01.07.2024 по 02.07.2024 з діагнозом: рвані рани волосистої частини голови. Рвана рана лівого плеча, лопаткової ділянки. Рвані рани (2) правої стопи. Закритий перелом човноподібної кістки правої стопи без зміщень. Алкогольне сп`яніння. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» з 01.07.2024 по 02.07.24 з діагнозом: Скальпована рана волосистої частини голови. Множинні садна верхніх та нижніх кінцівок. Закритий перелом шилоподібного відростка правої променевої кістки без зміщень. Алкогольне сп`яніння;

?висновком експерта № 97, розпочата експертиза 18.07.2024 р., закінчена експертиза 15.08.2024 р. (а.с. 104-106), згідно якого у ОСОБА_5 , 1999 року народження, згідно даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді рваних ран волосистої частини голови, рваної рани лівого плеча, лопаткової ділянки, двох ран правої стопи, лінійного перелому човноподібної кістки правої стопи без зміщення уламків. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться: перелом човноподібної кістки правої стопи до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, рани голови, лівого плеча, лопаткової ділянки, правої стопи до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних в фабулі постанови від 11 липня 2024 р., тобто при ДТП, яка мала місце 30.06.2024 р. і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП. ОСОБА_5 в момент дорожньотранспортної пригоди міг знаходитись на пасажирському сидінні вказаного в постанові транспортного засобу;

?постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02.07.2024 (а.с. 107), згідно якої відповідь на запит із КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» № 587, рентгенівський знімок ОСОБА_5 , рентгенівський знімок ОСОБА_3 (а.с. 108) було визначено речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0001284 від 02.07.2024 року та вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001284 від 02.07.2024;

?заявою ОСОБА_5 від 13.09.2024 року (а.с. 109), якою він дозволив закладу охорони КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» надавати відомості щодо його здоров`я, та травм, щодо події, яка відбулася з ним 30.06.2024 р.;

?висновок № 96 експертиза почата 18.07.2024, експертиза закінчена 15.08.2024 (а.с. 150-152) встановлено, що у ОСОБА_3 , 1996 року народження, згідно даних наданої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді скальпованої рани волосистої частини голови, множинних саден верхніх та нижніх кінцівок, уламкового перелому ДЕМ правої променевої кістки зі зміщенням уламків, перелому шиловидного відростку правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відносяться: перелом правої променевої кістки та перелом шилоподібного відростка правої ліктьової кістки до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу, скальпована рана волосистої частини голови - до легких тілесних ушкоджень що потягли короткочасний розлад здоров`я, інші окремо взяті ушкодження - до легких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних в фабулі постанови від 11 липня 2024 р., тобто при ДТП яка мала місце 30.06.2024 р. і можуть знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП. Найбільш вірогідно, що в момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 знаходився за кермом вказаного в постанові транспортного засобу;

?висновок № 313 експертиза почата 08.07.2024, експертиза закінчена 08.07.2024 (а.с. 156) встановлено, що у крові гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено етиловий спирт в концентрації - 2,12%о. Метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені;

?відповіддю директора Комунального некомерційного підприємства Обухівської міської ради «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» на запит слідчого (а.с. 157) про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділення КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» з 01.07.2024 по 02.07.2024 з діагнозом: рвані рани волосистої частини голови. Рвана рана лівого плеча, лопаткової ділянки. Рвані рани правої стопи. Закритий перелом човноподібної кістки правої стопи без зміщень. Алкогольне сп`яніння. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділення КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ» з 01.07.2024 по 02.07.2024 з діагнозом: скальпована рана волосистої частини голови. Множинні садна верхніх та нижніх кінцівок. Закритий перелом шилоподібного відростка правої променевої кістки без зміщень. Алкогольне сп`яніння;

?постановою про виділення матеріалів з кримінального провадження і направлення їх для притягнення до адміністративної відповідальності від 30.09.2024 року (а.с. 159-160), згідно якого були виділені із матеріалів кримінального провадження № 0001284 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, матеріали і направлено їх до Обухівського РУП ГУНП в Київській області для притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею вказаною у описовій частині дано постанови;

? постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.10.2024 р. серії ББА № 116493 (а.с. 161), згідно якої 30.06.2024 року 22 год. 45хв. в с. Стайки по вул.. Київська, 22 водій мотоцикла ОСОБА_3 , будучи причетним до ДТП керував транспортним засобом не маючи права керувати т.з., чим порушив п.п. 2.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та було застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.;

?висновком експерта № СЕ-19/111-24/38573-ІТ від 22.07.2024 року (а.с. 169-174), згідно якого рульове керування мотоцикла марки-модель «Tekken line 250 R» номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, на момент огляду, знаходиться в працездатному, технічно-несправному стані, через деформацію правої частини керма. Дана несправність виникла в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Система робочого гальма переднього колеса мотоцикла марки-модель «Tekken line 250 R» номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма переднього колеса мотоцикла перед ДТП не виявлено. Система робочого гальма заднього колеса мотоцикла марки-модель «Tekken line 250 R» номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, на момент огляду, знаходиться в технічно-несправному, непрацездатному стані, через деформацію та зміщення в напрямку спереду назад педалі приводу гальм заднього колеса мотоцикла, та зрив штоку приводу гальм заднього колеса мотоцикла з місця його конструктивного кріплення. Дані несправності виникли в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в системі робочого гальма заднього колеса мотоцикла перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски мотоцикла марки-модель «Tekken line 250 R» номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, на момент огляду, знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП не виявлено;

?висновком експерта № СЕ-19/111-24/38573-ІТ від 22.07.2024 року (а.с. 184-187), згідно якого в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій мотоцикла «Tekken line 250 R» без реєстраційного номеру повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 та п. 12.2 Правил дорожнього руху України. За даних дорожніх обставин, технічна можливість попередження даної дорожньо-транспортної пригоди водієм мотоцикла «Tekken line 250 R» без реєстраційного номеру полягала у виконанні ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Тобто, при виконанні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, водій мотоцикла «Tekken line 250 R» без реєстраційного номеру мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду, нащо у нього не було перешкод технічного характеру. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія мотоцикла «Tekken line 250 R» без реєстраційного номеру вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 12.1 та п. 12.2 Правил дорожнього руху України. Невідповідності в діях водія мотоцикла «Tekken line 250 R» без реєстраційного номеру у виконанні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, невідповідності в діях водія мотоцикла «Tekken line 250 R» без реєстраційного номеру у виконанні вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Частина питання стосовно наслідків, які настали із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди експертом не вирішувалася, так як для цього потрібна юридична оцінка матеріалів кримінального провадження, в тому числі і даного висновку, що виходить за межі компетенції експерта;

?постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 30.09.2024 р. (а.с. 188), згідно якої перекваліфікувати кримінальне провадження № 0001284 від 02.07.2024 року, з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 1 ст. 286-1 КК України, відомості, про що внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

?протоколом слідчого експерименту від 13.09.2024 р. (а.с. 198-202) та схемою до протоколу слідчого експерименту (а.с. 203), який проведено за участю потерпілого ОСОБА_5 , спеціаліста ст. інспектора Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, у присутності двох понятих, зафіксовано за допомогою цифрової відеокамери «Sony» розповів про ДТП, що сталася 30.06.2024. На підставі даних наданих потерпілим було складено схему до протоколу проведення слідчого експерименту;

?постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13.09.2024 (а.с. 204) та оптичний носій інформації (а.с. 205), згідно якої оптичний носій інформації диск «Verbatim DVD-R 4,7 СВ», на якому розмішений відео файл проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 ;

?листом Головного сервісного центру МВС в Київській та Чернігівській областях (а.с. 216) повідомлено про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не позбавлявся права керування;

?листом Калинінська міська рада на виконання в межах компетенції надала інформацію (а.с. 218) про те, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 - до адміністративної відповідальності не притягувався;

?згідно інформації Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (а.с. 220) про те, що гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Що ж стосується доказів, які були здобуті під час судового слухання даного кримінального провадження, то суд оцінював їх на підставі Глави 4 Докази і доказування діючого КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Судом всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Так, відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а відповідно до ч.2 ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування вини покладено на прокурора, як сторону обвинувачення.

Всі вище перелічені письмові докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили, що відповідає вимогам ст.94 КПК України.

Отже, оцінюючи досліджені судом докази, які є належними, допустимими, достовірними в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх достатніми для визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Крім того, відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та неспростовних презумпцій факту доведеності вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта НОМЕР_2 , виданого 27 січня 2012 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Калинівка Вінницької області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 9274/109/1600-2024 від 05.09.2024 р. станом на 06.07.2024 року та станом на 05.09.2024 року ОСОБА_3 є особою раніше не судимою.

Згідно довідки Комунального підприємства «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради Вінницької області обвинувачений гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_2 , до лікарів психіатра та нарколога за медичною допомогою не звертався.

Згідно довідки Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про те, то ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , та навчався в Ситковецькій школі інтернат близько десяти років тому. Станом па 23.07.2024 року ОСОБА_3 на території Райгородської сільської ради не проживає, не зареєстрований і відомості про нього у виконкомі Райгородської сільської ради відсутні.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є нетяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України суд не вбачає.

Відповідно до положень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2 згаданої постанови, вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, має місце постійного проживання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді позбавлення волі та думку потерпілого, який просить призначити покарання, що не пов`язане з реальним його відбуттям, висновок досудової доповіді, згідно якого беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 його спосіб життя, його історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: здійснення соціально-психологічного супроводу органом пробації спільно із залученням соціальних партнерів, заходи щодо корекції поведінки, готовність обвинуваченого брати участь у всіх заходах, які надаються органом пробації. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: згідно п.4 ч.3 ст.76 КК України: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, а саме «Зміна прокримінального мислення», суд приходить до наступного висновку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що при призначенні обвинуваченому покарання, та позиція потерпілого хоча і може бути врахована при призначенні покарання, однак у цій справі не є вирішальною, оскільки вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії злочинів проти безпеки руху, до того ж в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що вчинений ОСОБА_3 злочин є грубим нехтування ним п.2.9 а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, для самого себе та власності третіх осіб.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у даному конкретному випадку обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити основне покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постановах від 05 березня 2019 року (справа № 161/14524/16-к), від 27 жовтня 2020 року (справа № 664/2526/19), 06 жовтня 2022 року (справа № 533/12/22).

Так, санкція ч.1 ст.286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що при засудженні особи за ч.1 ст. 286-1 КК України, позбавлення права керування транспортним засобом є обов`язковим додатковим покаранням.

Таке рішення законодавця цілком узгоджується з нормою ч. 2 ст. 50 КК України, адже покарання має на меті також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, не отримував такого права у встановленому законом порядку.

Так, Верховний Суд у своїй постанові по справі № 702/301/20 від 04 вересня 2023 року зазначає, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Крім того, враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 додаткове покарання, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки дане покарання покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України, суд не вбачає.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по справі відсутній.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Арешт, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 10.07.2024 р., слід скасувати.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, термін дії якого до 29.11.2024 р., що підтверджується ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 01.10.2024 р., який в подальшому не продовжувався.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання на виконання вироку.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , процесуальні витрати на користь держави вартість судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/111-24/38573-ІТ від 22.07.2024 р. в сумі 4543 грн. 68 коп. та вартість судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/111-24/51314-ІТ від 23.09.2024 р. в сумі 3029 грн. 12 коп., а всього 7572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 80 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: (а.с. 82-83) транспортний засіб мотоцикл «Теkkеn Line 250 R» номер кузова НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, який знаходиться на зберіганні майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 без оплати за його зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів; (а.с. 108) - рентгенівський знімок ОСОБА_5 та рентгенівський знімок ОСОБА_3 , які долучено до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження; (а.с. 205) оптичний носій інформації диск «Verbatim DVD-R 4,7 СВ», які приєднано до кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 10.07.2024 р., на майно, а саме: на транспортний засіб - мотоцикл «Теkkеn Line 250 R», номер кузова НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 - скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1