У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/25/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000415, внесеному до ЄРДР 29.08.2024 року, про продовження запобіжного заходу відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України у вигляді тримання під вартою.

Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, без можливості внесення застави, до 08 лютого 2025 року включно.

З матеріалів вбачається, що слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області капітан поліції ОСОБА_8 з клопотанням в межах кримінального провадження №0000415, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та в умовах воєнного стану.

08 листопада 2024 року, о 17:40 год. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

08 листопада 2024 року, о 17:42 год. ОСОБА_7 було затримано у порядку ч.6 ст. 615 КПК України у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

09 листопада 2024 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком по 05 січня 2025 року включно.

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному початковому етапі слідства в достатній мірі достатні для обрання запобіжного заходу та обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

09 листопада 2024 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком по 05 січня 2025 року включно.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, існуванням заявлених ризиків, зокрема передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Водночас, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан. Також урахувавши те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого з погрозою застосування насильства над потерпілим, його близькими родичами, слідчий суддя вказав про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід або визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Слідчим суддею не враховано відсутність заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не дано оцінки даним про особу підозрюваного, зокрема, наявності на утриманні дитини, двох хворіючих батьків -пенсіонерів, міцних соціальних зв`язків, , відсутність судимості в силу вимог ст. 89 КК України. Також захисник зазначає про відсутність перешкод у визначенні ОСОБА_7 розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора - ОСОБА_5 , який заперечив доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , неявка якого з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваний повідомлений відповідно до вимог закону; що даних про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризиків, зокрема передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, згідно до матеріалів клопотання у провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000415, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2024.28.04.2014.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 29.08.2024 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 06.11.2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2024 року, висновком експерта №399 від 29.10.2024, .

З матеріалів клопотання вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2024 року про тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 05 січня 2025 року.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено 08.11.2024 року.

Постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури від 30.12.2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000415 від 29.08.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 08 лютого 2025 року.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 була встановлена під час застосування до останнього міри запобіжного заходу, та підтверджується долученими до клопотання про продовження строку запобіжного заходу матеріалами, які перевірив слідчий суддя, а саме: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_11 ; висновком судово-медичної експертизи від 29.10.2024; протоколами обшуків від 08.11.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколами за результатами проведення НСРД, іншими долученими до клопотання матеріалами.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально викладені в ухвалі слідчого судді.

При цьому, колегія суддів враховує, що під час апеляційного розгляду сторона захисту не навела жодних інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з чим, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 , є обґрунтованими, тому продовження строку тримання під вартою підозрюваному відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

Строк досудового розслідування продовжено до 08 лютого 2025 року, і слідчий суддя продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах зазначеного строку.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів враховує посилання захисника на обставини, вказані у апеляційній скарзі, але вважає їх такими, що не виключають обґрунтованої підозри та наявності встановлених судом ризиків, а тому не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, однак щодо можливості визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу апеляційний суд приходить до такого висновку.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. (рішення у справі «Осипенко проти України»).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також беручи до уваги, що в даному кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих дій, зібрано великий об`єм доказової бази, що видно з долучених до клопотання матеріалів, враховуючи в тому числі, що ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а тому, апеляційний суд вважає, що в даному випадку можливо визначити ОСОБА_7 заставу.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також, приймаючи до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, колегія суддів уважає необхідним визначити розмір застави у межах 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн, оскільки саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, узгоджуватись з положеннями ст. 182 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010, «Гафа проти Мальти» від 22.05.2018), відповідно до яких розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 січня 2025 року - скасувати.

Клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клячаново, Мукачівського району, Закарпатської області, громадянина України, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою встановити до 08.02.2025 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Мукачево Закарпатської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим і свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді