СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/764/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, заявленого під час судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003901 від 13.12.2024, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Святошинського районного суду міста Києва від 29.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст.185 КК України;

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ТОВ «Епіцентр К»,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження № 0003901 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , яке обґрунтоване зберіганням ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою та просив засосувати до обвинуваченого інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст.185 КК України в тому, що він, будучи раніше судимим за ч. 4 ст. 185 КК України, 13.12.2024 приблизно о 21 год. 38 хв., перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», розташованого по вул. Берковецькій, 6-В в м. Києві, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу із стелажів вказаного гіпермаркету, повторно, таємно намагався викрасти ліхтар портативний світлодіодний «VIDEX VLF-A400L», вартістю 1610 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ) та «Cerruti 1881 Фемме жін. 50 ml», вартістю 2975 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ), а всього майна на суму 4585 грн. 83 коп., однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий разом із викраденим майном працівниками охорони гіпермаркету «Епіцентр».

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.12.2024 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.

Оцінюючи доводи прокурора про збереження ризиків, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Наведена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» та п. 36 у справі «Москаленко проти України» де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, що унеможливлює в разі ухвалення обвинувального вироку застосування судом ст. 75 КК України. Враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, та можливість призначення обвинуваченому реальної міри покарання, існує реальний ризик залишення ОСОБА_3 місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності. Відтак суд вважає доведеним збереження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд вважає, що ризики вчинення ОСОБА_3 інших правопорушень також зберігаються з огляду на те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку. Тому ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також зберігається на даний час.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 судом на даному етапі не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України обвинувачений є особою, до якої може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що на даній стадії провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який хоча і є винятковим, проте, враховуючи встановлену сукупність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, за встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку, що доводи захисника, який просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, є необґрунтованими, оскільки відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зокрема й домашній арешт за адресою проживання ОСОБА_3 можуть у цій конкретній справі запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Визначаючи розмір застави, суд згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші дані про його особу, доведені ризики, бере до уваги приписи ч. 5 ст. 182 КПК України та вважає, що на даному етапі достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків може застава у мінімальному розмірі, тобто у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим встановлює заставу в зазначеному розмірі, як альтернативний запобіжний захід.

За приписами ч. 4 ст. 202 КПК України у моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави суд на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду і покладає на нього обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 194, 197, 199, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 05 квітня 2025 року (включно).

Одночасно визначити заставу обвинуваченому ОСОБА_3 у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Застава у визначеному розмірі може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду міста Києва за такими реквізитами: код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача UA1012089.

У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду і покласти на нього на два місяці такі обов`язки:

1)прибувати до суду за викликом;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що після звільнення ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку з внесенням застави в разі невиконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків застава може бути звернена в дохід держави, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1