Провадження № 1-кс/947/686/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002384 від 22.11.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 694 о/с від 10.05.2024 року капітана ОСОБА_4 було призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору дільничних, офіцерів поліції відділу превенції Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області.

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, співробітником Національної поліції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчинив кримінальні правопорушення, що полягали в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та погрозі насильством щодо них за наступних обставин.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0000073 від 07.08.2024 року за ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368 КК України, до групи слідчих у якому включені, зокрема старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі ТУ ДБР), розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_8 та старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_9 .

Крім того, старшим слідчим в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_10 21.11.2024 року за вих. № 16-05-51130-24 було надано доручення у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України начальнику Другого Оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, щодо участі у проведенні слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000073 від 07.08.2024 року за ознаками ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368 КК України, які заплановано на 21.11.2024 року.

Таким чином, службові особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, проводячи (приймаючи участь) слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000073, виконували свої службові обов`язки.

У цей же день 21.11.2024 року, близько 19:30, на території м. Біляївки Одеського району Одеської області було затримано у порядку ст. 208 КПК України громадянина України Особа 1 (який притягується до кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження № 0000073) та під час проведення невідкладних слідчих дій встановлено, що до вчиненого кримінального правопорушення, яке розслідувалось у відповідному кримінальному провадженні, може мати відношення ОСОБА_4 , а за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , можуть перебувати речі та документи, які мають значення для досудового розслідування та врятування яких є необхідним для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та притягнення до відповідальності винних осіб.

Враховуючи вищевикладене, близько 23:00, до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення невідкладних слідчих дій прибули службові особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві: заступник начальника Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_11 , старший оперуповноважений Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_12 , оперуповноважений Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_13 , оперуповноважений Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_14 , старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_9 , старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 та громадяни України ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , як поняті.

Перебуваючи за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Південна, буд. 47, вищевказані службові особи ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, встановили, що за вказаною адресою відсутні будь-які особи та у період часу з 23:00 по 00:20 здійснили неодноразові телефонні дзвінки на номер мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_1 з повідомленням про необхідність прибуття за місцем проживання та участі у проведення слідчих дій, які ОСОБА_4 ігнорував та повідомляв неправдиві відомості щодо свого місцезнаходження з метою ввести в оману службових осіб правоохоронних органів та перешкодити проведенню слідчих дій.

У зв`язку з вищевикладеним, а також наявністю реальної небезпеки знищення майна, яке має значення для досудового розслідування, старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 о 23:30 прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , у зв`язку з чим розпочато безперервний відеозапис слідчої дії та повідомлено підстави та мету її проведення.

У процесі проведення обшуку до місця здійснення слідчої дії за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, вул. Південна, 47, приблизно о 22:50, прибув ОСОБА_4 , якому старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 повідомлено, що він є службовою особою правоохоронного органу, підстави та мету проведення слідчої дії.

Проте, незважаючи на обізнаність про законність дій службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 став виказувати їм своє обурення тим, що вони знаходяться у його домоволодінні, при цьому нецензурно висловлюючись на адресу працівників ДБР, здійснюючи відеозапис своїх дій та дій працівників ДБР на камеру свого мобільного телефону.

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_4 своїми діями перешкоджає виконанню ним своїх службових обов`язків, на підставі абз. 2 ч. 3 ст. 236 КПК України, відповідно до якої слідчий має право заборонити будь-якій особі вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку, а невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність, висловив вимогу припинити спілкування підвищеним тоном та здійснення відеозйомки.

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, здійснив опір працівникам ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, які виконували свої службові обов`язки, відмовившись виконувати законну вимогу слідчого ОСОБА_8 , тим самим перешкоджаючи проведенню обшуку, та почав скорочувати дистанцію до слідчого.

Слідчий ОСОБА_8 , у свою чергу, схопив мобільний телефон, який ОСОБА_4 , підходячи до нього, тримав на витягнутій руці, та знову висунув вимогу про дотримання порядку під час проведення слідчої дії та припинення конфліктної поведінки.

ОСОБА_4 , у свою чергу, 22.11.2024 року, приблизно о 00:21, ігноруючи будь-які вимоги слідчого, став словесно висловлювати погрози застосування насильства відносно працівників ТУ ДБР та, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на сприйняття його погроз реальними, перебуваючи на кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до однієї з шухляд шафи та правою рукою дістав наявний там самозарядний пістолет «Макарова», закріплений за ним у якості табельної зброї, та направив його в бік службових осіб ТУ ДБР з метою перешкоджання подальшому проведенню слідчої дії, при цьому пред`явивши незаконну вимогу повернути вилучений у нього мобільний телефон, негайно завершити проведення слідчої дії та залишити його домоволодіння.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, перебуваючи на кухні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення працівниками ТУ ДБР обшуку, усвідомлюючи, що його незаконні вимоги про припинення слідчої дії та залишення місця її проведення з боку слідчого ОСОБА_8 та інших працівників ДБР не виконуються, розуміючи що перед ним перебувають діючі працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, які перебувають на службі та виконують свої службові обов`язки, не реагуючи на попередження припинити протиправні дії, що перешкоджають проведенню обшуку, висловлюючись нецензурною лайкою, 22.11.2024 року о 00:22, тримаючи самозарядний пістолет «Макарова» у правій руці, здійснив взвод затвору, досилаючи патрон у ствол пістолету, таким чином приводячи вогнепальну зброю до бойового положення, з метою сприйняття його погроз відносно правоохоронців реальними, спрямував пістолет в бік вказаних учасників обшуку з метою примушування останніх до припинення слідчої дії, тим самим здійснивши погрозу застосування насильства відносно останніх.

За викладених обставин, 22.11.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України за кваліфікуючими ознаками: замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Після чого, 08.01.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні:

- злочину, передбаченого ч. 3 ст. 342 КК України, за кваліфікуючими ознаками: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, поєднаний з примушенням цієї особи, шляхом погрози застосування насильства до виконання явно незаконних дій;

- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 25.11.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.01.2025 року, включно.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що на думку слідчого з`явився ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, який не був встановлений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив оглянути відеозапис проведення обшуку працівниками Державного бюро розслідувань з 21 листопада по 22 листопада 2024 року в будинку підозрюваного, долучений ним до клопотання, з якого вбачається, що в діях його підзахисного не вбачається ознак вчинення ним злочинів, які йому інкримінуються. Заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що пред`явлена підозра його підзахисному є необґрунтованою, а ризики, на які посилається прокурор є недоведеними. Звернув увагу на те, що його підзахисний позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав думку адвоката ОСОБА_5 , зазначив, що в діях його підзахисного відсутній склад злочинів, ризики не доведені, клопотання необґрунтоване. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 22.11.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України за кваліфікуючими ознаками: замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Після чого, 08.01.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні:

- злочину, передбаченого ч. 3 ст. 342 КК України, за кваліфікуючими ознаками: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, поєднаний з примушенням цієї особи, шляхом погрози застосування насильства до виконання явно незаконних дій;

- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, доданими в обґрунтування клопотання, зокрема: рапортом заступника начальника Другого ОВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_11 від 22.11.2024; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_11 від 22.11.2024; рапортом оперуповноваженого Другого ОВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_13 від 22.11.2024; протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_13 від 22.11.2024; рапортом старшого слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_8 від 22.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.11.2024; рапортом старшого слідчого в ОВС Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_9 від 22.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.11.2024; рапортом оперуповноваженого Другого ОВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_12 від 22.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.11.2024; рапортом оперуповноваженого Другого ОВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_14 від 22.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22.11.2024; висновком службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці УГІ ГУНП в Одеській області від 25.11.2024.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України.

У нарадчій кімнаті слідчим суддею за клопотанням захисника підозрюваного було досліджено відеозапис проведення обшуку працівниками Державного бюро розслідувань з 21 листопада по 22 листопада 2024 року в будинку підозрюваного ОСОБА_4 , долучений захисником до клопотання та не встановлено спростування обставин, викладених слідчим у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 25.11.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 15.01.2025 року, включно.

Отже, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 15.01.2025 року, прокурор просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а закінчити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивних причин.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двух до п`яти, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочинів, суспільно-небезпечний характер інкримінованих підозрюваному злочинів, а також те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою категорично не погоджується, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.

Наявність відносно міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 зменшує ризик його переховування, проте не виключає його.

Також, слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик впливу свідків у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може на них впливати з погрозами застосування насильства з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за імовірне вчинення злочинів, адже ОСОБА_4 наразі підозрюється у вчиненні, зокрема, злочину з погрозою застосування насильства в умовах воєнного стану, свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, з огляду на те, що він має досвід роботи у правоохоронних органах, відповідно до чого обізнаний з тактикою та методикою розслідування злочинів, а тому може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню: штучне затягування досудового розслідування, розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що може призвести до неповноти, втрати доказів в рамках кримінального провадження. Відповідно до чого, ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України також продовжує існувати в рамках даного провадження.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя відхиляє.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, враховуючи те, що злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із погрозою застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави підозрюваному.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22.01.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1