Справа № 309/848/25
Провадження № 1-кс/309/156/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження, прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000160 від 08 березня 2025 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 08.03.2025 приблизно о 16 годині 20 хвилин гр. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання, в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю матір`ю гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізовуючи раптово виниклий у неї злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись моментом коли ОСОБА_7 повернулась до неї спиною, нанесла їй один удар кухонним ножем у спину зліва, спричинивши їй тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітини та гемопневмоторакса.

У вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та мешканка с. Нижній Бистрий, Закарпатської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітини та гемопневмоторакса.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

09 березня 2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено достатні підстави для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, які підтверджуються отриманими у встановленому КПК України порядку доказами, які наведені в матеріалах кримінального провадження.

У даному випадку щодо обґрунтованості підозри, слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої під «розумною» підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слід розуміти наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.

Згідно, статті 131 КПК України видів заходів забезпечення кримінального провадження віднесено запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою, з яких особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а тримання під вартою найбільш суровим запобіжними заходами.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

На виконання вимог ст.178 КПК України, в якості обставини, що обов`язково враховуються судом при обранні запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає за необхідне зазначити:

- наявність вагомих доказів які підтверджують вчинення підозрюваною ОСОБА_4 ,. кримінального правопорушення (злочину) передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, які наведенні в матеріалах кримінального провадження;

- злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачений ч. 1 ст. 121 КК України є умисним тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років;

- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи чи навчання, що дає стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_4 , продовжуватиме вчиняти інші умисні корисливі злочини спрямовані на протиправне збагачення;

- усвідомлюючи міру покарання, з метою його уникнення може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду.

- в даному кримінальному провадженні потерпілою є ОСОБА_7 , та неповнолітнім свідком являється ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які разом з підозрюваною ОСОБА_4 , проживають в с. Нижній Бистрий в будинку 434, таким чином ОСОБА_4 , може вчиняти тиск та насильство відносно потерпілої та неповнолітнього свідка в даному кримінальному провадженні.

Зазначені обставини прямо свідчать про наявність ризиків передбачених п. 1,2,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КК України виправдовують необхідність обрання відносно підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу.

Враховуючи положення ст. 183 КПК України сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, що зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Щодо практики застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою слід зазначити рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабита проти Італії від 06 квітня 2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обґрунтовано лише показаннями свідків.

На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, як під час досудового розслідування так і судового розгляду, крім цього враховуючи, що ОСОБА_4 , ніде не працює, не навчається та перебуваючи на волі може вчинити інший умисні злочини, а також приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому. Ствердила, що існують ризики ухилення підозрюваної від слідства, впливу на свідків, одна з яких є неповнолітньою, та потерпілу, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого. Суду ствердив, що підозрювана не має наміру ухилятися від слідства. Вказує, що вона має постійне місце проживання, а тому просить застосувати до неї домашній арешт.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просила застосувати відносно нього домашній арешт. Дуже жаліє за те, що сталося, з мамою вона помирилася.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого підозрюваній 09.03.2025 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваної встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одружена, не працююча, раніше не судима. Підозрювана, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, та не має міцних соціальних зв`язків.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрювана об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а її вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим остання будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Суд враховує, що потерпіла та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитувалися, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 ч.1 ст. 177, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

У судовому засіданні, підозрюваним ОСОБА_4 та її захисником ОСОБА_5 всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Суд враховує, наявність у ОСОБА_4 певних соціальних зв`язків та постійного місця проживання та відсутність судимостей.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризиків, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000160 від 08 березня 2025 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 09 травня 2025 року включно, з покладанням на неї наступних обов`язків:

- не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибути до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваної та зобов`язати останніх негайно поставити її на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваній негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали виготовлено 11 березня 2025 року о 11:40 год.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1