Справа № 702/1057/24
Провадження № 1-кп/702/158/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2024 за №0000907 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Монастирище, Монастирищенського району Черкаської області, місце державної реєстрації та місце фактичного проживання АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 не з`явились,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи обізнаним про аліментні зобов`язання згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 21.02.2014 у справі №705/7569/13-ц та попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги державного виконавця, у період часу з лютого 2017 року по травень 2022 року, з жовтня 2022 року по серпень 2023 року, та з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів обвинуваченого, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття, щомісячно, починаючи з 27.12.2013, які стягуються на користь матері дитини ОСОБА_6 , а саме: упродовж тривалого часу офіційно не працював та не вживав заходів для офіційного працевлаштування, хоча є працездатною особою, працюючи у приватних осіб і маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів, допомоги на утримання сина не надавав, внаслідок чого за період з лютого 2017 року по травень 2022 року заборгував 117 646,25 грн аліментів, за період з жовтня 2022 року по серпень 2023 року - 33 024,75 грн аліментів, а за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року - 39 029,25 грн аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, а загальна сума заборгованості станом на 01.11.2024 складає 193 712,20 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, відповідальність за який передбачає ч. 1 ст. 164 КК України, за кваліфікуючими ознаками злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнав повністю, щиро розкаявся, критично оцінив свою протиправну поведінку, дав правдиві показання про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті та показав, що йому відомо про судове рішення, але свого обов`язку по утриманню дитини не виконував по причині відсутності можливості офіційно працевлаштуватись, фактично заробляє випадковими тимчасовими заробітками, яких і йому не вистачає на прожиття. Наразі офіційно працевлаштовується і впевнений, що усі свої зобов`язання по утриманню сина буде виконувати.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. ОСОБА_7 подала заяву, відповідно до якої у зв`язку із сімейними обставинами просить справу розглядати без її участі та без участі потерпілого. Цивільний позов заявляти не буде. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання та інших питань, які будуть виникати в ході судового розгляду справи, покладається на думку суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаюється у вчиненому, показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згодою з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, відсутність сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням доказів, які підтверджують обставини щодо події кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Суд, з`ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснив положення Закону про те, що у випадку розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.02.2014 у справі № 705/7569/13-ц, яке набрало законної сили 18.03.2014, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнені аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття, щомісячно, починаючи з 27.12.2013.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , що підтверджує досліджена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.05.2013.

16 серпня 2017 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_9 і змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджує досліджена копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії заяви ОСОБА_8 та розрахунків заборгованості за аліментами судове рішення про стягнення з обвинуваченого аліментів звернене до примусового виконання 11.01.2017 і за період з лютого 2017 року по травень 2022 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 117 646,25 грн, за період з жовтня 2022 року по серпень 2023 року - 33 024,75 грн та за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року - 39 029,25 грн, а загальна сума боргу станом на 01.11.2024 складає 193 712,20 грн.

Доказів того, що обвинувачений позбавлений можливості працювати, а також, що сплачував аліменти і не має боргових зобов`язань перед сином, суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 будучи працездатною особою та маючи задовільний стан здоров`я, офіційно не працює і аліменти на утримання сина не сплачує. Маючи при цьому невизначений офіційно дохід нехтує своїми батьківськими обов`язками, що доводить свідоме та злісне ухилення від їх виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому проступку доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу обвинуваченого, щодо якого в органі місцевого самоврядування компрометуючі відомості відсутні, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а також те, що обвинувачений, з урахуванням положень ст. 12 КК України, вчинив кримінальний проступок.

Суд вважає, що покарання обвинуваченого пом`якшує його щире каяття у вчиненому проступку.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Доводи публічного обвинувача про те, що такими обставинами є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітнього та особи, з якого винний перебував у сімейних відносинах суд відхиляє, оскільки об`єктом посягання у цьому проступку є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, а предметом кошти, що, за рішенням суду, підлягають сплаті на утримання дітей, а також кошти, різні предмети (одяг, продукти харчування тощо), які мають надаватися батьками на утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей.

При визначенні виду покарання суд враховує відношення самого обвинуваченого до вчиненого кримінального проступку, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, а також те, що кримінальним проступком не завдано тяжких наслідків, ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, і вважає, що з урахуванням всіх наведених вище обставин, необхідно призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Доказів наявності обставин, які виключають призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт суду не надано.

Призначаючи покарання за скоєне, суд, керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст. 69, 69-1 КК України не встановлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Клопотання про їх застосування не надходили.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді 90 (дев`яноста) годин громадських робіт.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_12