Справа № 583/4927/21
УХВАЛА

"08" квітня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 382 ч. 1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 19 березня 2020 року, суд

встановив:

02.12.2021 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126 ч. 1, 382 ч. 1 КК України.

Так, ОСОБА_7 інкримінується у вину триваюче діяння (бездіяльність), яка за викладених у обвинувальному акті фактичних обставин без поважних причин не виконує судове рішення, наявні ознаки умисного невиконання нею рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 26.06.2015 у справі №583/4038/14-ц, що набрало законної сили, в частині зобов`язання ОСОБА_7 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , - тобто склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 126 КК України згідно ухвали суду від 30.01.2023 р. було закрите на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Під час судового розгляду 08.04.2025 від захисника обвинуваченої ОСОБА_7 надійшло письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 382КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачена підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст. 49 КК України. При цьому, вона заперечила свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте бажає, щоб суд задовольнив її клопотання, підтвердила, що їй зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 382КК України відповідно до положень ст. 49 КК України.

Прокурор вказав на відсутність підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечила проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Аналіз вищевказаних правових норм дозволяє дійти до висновку, що матеріально-правовими підставами для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України), а процесуально-правовими - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Визнання ж обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання вини є правом, а не обов`язком обвинувачених, а тому невизнання ними вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2020 р., у справі №730/67/16-к., провадження №51-6463км19.

Санкцією ч. 1 ст. 382 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно обвинувального акту, встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України (на момент вчинення) є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад кримінального правопорушення є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання). Саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2015 у справі № 583/4038/14-ц зобов`язано ОСОБА_7 :

звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки якою користується ОСОБА_6 , встановивши з боку сусідньої земельної ділянки, що знаходиться в користуванні ОСОБА_6 тверду межову огорожу на місці раніше розташованої старої огорожі, яка проходила позаду приміщення літньої кухні позначеної на генеральному плані літера «Д», вздовж всієї земельної ділянки;

звільнити від самовільно встановленої огорожі із сітки рабиці прохід з подвір`я житлового будинку по АДРЕСА_1 , на подвір`я господарського двору цього домоволодіння, відновивши прохід у попередньому вигляді.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 26.06.2015 у справі №583/4038/14-ц, що набрало законної сили, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2015 року в частині вирішення вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання ОСОБА_7 до вчинення дій, розподілу судових витрат змінене та викладений абзац четвертий та п`ятий резолютивної частини рішення в наступній редакції: зобов`язано ОСОБА_7 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_7 звільнити від самовільно встановленої огорожі із сітки рабиці прохід з подвір`я житлового будинку по АДРЕСА_1 на подвір`я господарського двору цього домоволодіння.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.03.2016 року. Рішення апеляційного суду Сумської області від 26.06.2015 року та в незміненій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2015 року залишено без змін.

Згідно виконавчого листа № 583/4038/14-ц виданого 21.07.2015 року зобов`язано ОСОБА_7 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Згідно зави ОСОБА_6 від 23.07.2015, остання звернулась до відділу ДВС Охтирського МРУ з проханням прийняти на виконання виконавчий лист № 583/4038/14-ц.

Постановою державного виконавця від 23.07.2015 було відкрите виконавче провадження, з приводу виконання виконавчого листа № 583/4038/14-ц виданого 21.07.2015 року, яка була доведена до відому ОСОБА_7 .

Згідно постанови державного виконавця від 02.06.2021 на ОСОБА_7 накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. за невиконання без поважних причин виконавчого листа № 583/4038/14-ц від 21.07.2015, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області.

Згідно постанови державного виконавця від 17.06.2021 на ОСОБА_7 накладено штраф на користь держави у розмірі 3400 грн. за невиконання без поважних причин виконавчого листа № 583/4038/14-ц від 21.07.2015, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області.

Постановою державного виконавця від 17.06.2021 було закрито виконавче провадження, з приводу виконання виконавчого листа № 583/4038/14-ц виданого 21.07.2015 року.

Відомості до ЄРДР щодо невиконання ОСОБА_7 судового рішення, яке набрало законної сили було внесене в Охтирському РВП ГУНП в Сумській обл. за ч. 1 ст. 382 КК України за заявою потерпілої ОСОБА_6 .

Подання булонаправлене заступником начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби до Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області від 22.06.2021 року, про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України за невиконання рішення суду (виконавчого листа № 583/4038/14-ц від 21.07.2015, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про зобов`язання ОСОБА_7 звільнити самовільно зайняту частину присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Тобто, державним виконавцем було вжито весь комплекс заходів, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання судового рішення, у тому числі, звернення до Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області з поданням про притягнення боржника ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду.

Про підозру ОСОБА_7 було оголошено 14.07.2021 р.

Інкримінований ОСОБА_8 нетяжкий злочин було вчинено у період з 28.03.2016 по 17.06.2021 року, тобто з дня набрання судовим рішенням чинності по день винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №583/4038/14-ц, в якому зафіксовано момент закінчення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі №492/910/14-к.

Викладене свідчить про те, що з останнього дня вчинення кримінального правопорушення ще не минуло понад п`ять років, а відтак, строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не закінчився, у зв`язку з чим остання не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 - за ч. 1 ст. 382 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1