Справа № 601/1428/24
Провадження № 1-кс/601/248/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваних: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кременці клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000863 від 30.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 09.04.2025 звернувся до слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000863 від 30.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що органами досудового розслідування встановлено, що керівник релігійної громади «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременець Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» за попередньою змовою із священнослужителем релігійної громади «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременець Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» ОСОБА_6 із залученням ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, привласнили та розтратили чуже майно, яке було ввірене та перебувало у віданні релігійної громади «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременця Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» та належало державі в особі Міністерства культури України та перебувало у сфері управління Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника.

Зокрема, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21.11.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» 02.05.2023 № 3057-IX продовжено строк воєнного стану в Україні з продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України від №451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3275-IX від 27.07.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 3429-IX від 08.11.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до постанови Ради Міністрів Української радянської соціалістичної республіки від 24.08.1963 № 970 затверджено список памятників архітектури Української радянської соціалістичної республіки, поданий комісією, створеною у відповідності з постановою Ради Міністрів Української радянської соціалістичної республіки від 29.10.1962 № 1236 «Про впорядкування справи обліку, реєстрації та охорони історико-архітектурних пам`ятників УРСР». У зв`язку із чим, Миколаївський собор з келіями XVI-XVII століття являється пам`яткою архітектури.

Згідно із п. 9.8 Роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 29.02.1996 № 02-5/109 «Про деякі питання, що виникають при застосуванні Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» до введення в дію Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» все майно церковних і релігійних громад в Україні було визнано державною власністю згідно зі статтею 366 Адміністративного кодексу Української РСР 1927 року. Зазначене законодавство не було визнано нечинним з дня його прийняття, тобто таким, що не породило правових наслідків. Тому, держава в особі органів, передбачених в статті 17 Закону, є належним власником культових будівель і майна. Відповідно до статті 4 Закону України «Про власність» зазначені державні органи мають право володіти, користуватися і розпоряджатися цими будівлями і майном, а також вчиняти щодо цих майнових об`єктів будь-які дії, що не суперечать закону. Тому у господарських судів немає підстав для задоволення позовних вимог релігійних організацій до відповідних державних органів про визнання права власності на культові будівлі і майно або про зобов`язання цих органів передати зазначені будівлі і майно у власність або в користування, оскільки інше рішення порушує право державної власності, виходячи із змісту чинного законодавства.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1419-р «Деякі питання управління «Міністерством культури та інформаційної політики об`єктами державної власності» та від 23.01.2020 № 53-р, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 231 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України щодо діяльності Міністерства культури та інформаційної політики» Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник віднесений до сфери управління Міністерства культури та інформаційної політики України.

Відповідно до розділу I Загальних положень Положення про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник» (ідентифікаційний код 26024191), які затверджено Наказом Міністерством культури та інформаційної політики від 27.05.2020 № 1847, Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник (далі - Заповідник) утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 № 583 «Про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник» на базі комплексів пам`яток у містах Кременець та Почаїв Тернопільської області.

Заповідник є державною організацією, закладом культури, а саме об`єктом державної власності та перебуває у сфері управління Міністерства культури та інформаційної політики України (далі - Орган управління майном).

Згідно розділу 6 «Положень про Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник», майно Заповідника є державного власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Майно, передане Заповіднику, використовується відповідно до мети і завдань, визначених цим Положенням.

У зв`язку із чим, Миколаївський собор з келіями XVI-XVIII століть, що знаходиться в місті Кременець Тернопільської області, вулиця Шевченка, 53, 57, є пам`ятка архітектури національного значення, та перебуває у державній власності.

Крім того, до складу вказаної пам`ятки архітектури входить рухоме майно - церковна атрибутика, яка належить державі, і перебуває в користуванні релігійної організації відповідно до договору від 26.06.1946. Церковна атрибутика також перебуває у державній власності.

Охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 15.02.2017 між Міністерством культури України та Кременецько-Почаївським державним історико-архітектурним заповідником встановлює, що Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник несе відповідальність за рухоме та нерухоме майно, що належить до пам`ятки.

Відповідно до договору № 4 про безоплатне користування релігійною громадою нерухомим майном, що є державною власністю від 12.02.2018 Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник передав у безоплатне користування приміщення пам`ятки архітектури національного значення Миколаївський собор із келіями XVI-XVII століть релігійній громаді «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору Тернопільсько-Кременецької єпархії Української Православної Церкви.

Таким чином, релігійній громаді «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» було ввірене та перебувало в її віданні державне майно - Миколаївський собор з келіями XVI-XVIII століть, що знаходиться в місті Кременець Тернопільської області, вулиця Шевченка, 53, 57, із церковною атрибутикою.

Від імені релігійної громади «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» вищевказане майно використовували керівник релігійної громади ОСОБА_5 та священнослужитель релігійної громади «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» ОСОБА_6 .

Відповідно до свого становища у релігійній громаді «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали безпосередній доступ до усієї церковної атрибутики, яка використовувалася релігійною громадою, та могли вільно володіти нею, в тому числі церковної атрибутики, що перебуває в користуванні релігійної організації відповідно до договору від 26.06.1946.

Таким чином, відповідно до цивільно-правових договорів та внутрішніх норм релігійної організації ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було ввірене та перебувало в їх віданні державне майно - Миколаївський собор з келіями XVI-XVIII століть, що знаходиться в місті Кременець Тернопільської області, вулиця Шевченка, 53, 57, із церковною атрибутикою.

Водночас, рішенням господарського суду Тернопільської області від 15.06.2023 у справі № 921/164/23 зобов`язано релігійну громаду «Парафія Святителя Миколая Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» повернути Кременецько-Почаївському державному історико-архітектурному заповіднику державне нерухоме майно - приміщення пам`ятки архітектури національного значення - Миколаївський собор з келіями, ХVІ-XVII століть, загальною площею 1756 м2, що по вулиці Шевченка, 53, 57, міста Кременець Тернопільської області, шляхом вивільнення зайнятих приміщень та підписання відповідного Акту приймання-передачі.

Після ухвалення вищевказаного рішення суду у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник спільний кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне привласнення та розтрату чужого майно, яке було ввірене та перебувало у віданні релігійної громади «Парафія Святителя Миколая» Свято-Миколаївського собору міста Кременець Кременецького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» та належало державі в особі Міністерства культури України та перебувало у сфері управління Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника.

З цією метою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залучили ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб. ОСОБА_7 був матеріально-відповідальною особою щодо Кременецького філіалу Почаївської духовної семінарії (регентське училище), що знаходилося в місті Кременеці Тернопільської області, вулиця Шевченка, 55. ОСОБА_7 був обізнаний із кримінально-протиправним характером дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, що направлений на розтрату чужого майна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, діючи умисно, в період часу з 15.06.2023 по 30.11.2023 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, здійснили розтрату чужого майна, яке було ввірене та перебувало у віданні ВОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме перенесли до Кременецького філіалу Почаївської духовної семінарії (регентське училище), що знаходилося в місті Кременці Тернопільської області, вулиця Шевченка, 55, державне майно, церковну атрибутику, а саме:

1. Картину «Свята Великомучениця Варвара», кінця ХІХ - ХХ століть, вартість якої становить 35 625,35 гривень (тридцять п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень тридцять п`ять копійок), що належить до культурних цінностей.

2. Ікона в окладі «Бердичівська Божа Матір», кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 25 511,57 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот одинадцять п`ятдесят сім копійок) гривень, що має історичну цінність.

3. Хоругва «архангел Михаїл» кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 13 078, 00 (тринадцять тисяч сімдесят вісім гривень).

4. Ікону «Святий Георгій Переможець» у дерев`яному підлоговому пристінному кіоті, вартість якої становить 88 495 (вісімдесят вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень), де орієнтовна вартість самої ікони «Святий Георгій Переможець» становила 56 864,5 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні п`ять копійок) та орієнтовна вартість кіоту - 31 630,50 (тридцять одну тисячу шістсот тридцять гривень п`ятдесят копійок), що має історичну цінність.

5. Ікони «Святого Алексія Митрополита Московського» та ікони «Моління про Чашу» у дерев`яному підлоговому пристінному кіоті кінця XIX - початку ХХ століть, вартість якої становить 66 948,47 (шістдесят шість тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень сім копійок), де орієнтовна вартість ікони «Святого Алексія Митрополита Московського», становить 18 233,81 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять три гривні вісімдесят одна копійка), орієнтовна вартість ікони «Моління про Чашу» становить 11 621,12 (одинадцять тисяч шістсот двадцять одну гривню двадцять копійок), орієнтовна вартість кіоту становить 37 093,54 (тридцять сім тисяч дев`яносто три гривні п`ятдесят чотири копійки), що мають історичну цінність.

6. Книгу додаткового читання «Октоїх, тобто Осмогласник» із №330, вартість якої становить 3606,58 (три тисячі шістсот шість гривень п`ятдесят вісім копійок), що має історичну цінність.

7. Книгу додаткового читання із №330, вартість якої становить 3606,58 (три тисячі шістсот шість гривень п`ятдесят вісім копійок), що має історичну цінність.

8. Книгу щомісячний «Міней місяць жовтень» із №343, вартість якої становить 3029,28 (три тисячі двадцять дев`ять гривень двадцять вісім копійок), що має історичну цінність.

9. Книгу щомісячний «Міней місяць травень» із №343, вартість якої 3029,28 (три тисячі двадцять дев`ять гривень двадцять вісім копійок), що має історичну цінність.

10. Книгу «Щоденний служебник Страсної седмиці» із №329 становить 5354,86 (п`ять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні вісімдесят шість копійок), що має історичну цінність.

11. Книгу «Октоїх» вартість якої становить 2584, 94 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять гривень дев`яносто чотири копійки), що має історичну цінність.

12. Книгу «Церковно-співочий збірник страсної седмиці» вартість якої становить 2183,78 (дві тисячі сто вісімдесят три гривні сімдесят вісім копійок), що має історичну цінність.

13. Книгу «Збірка акафістів» із №304 вартість якої становить 4367,57 (чотири тисячі триста шістдесят сім гривень п`ятдесят сім копійок), що має історичну цінність.

14. Дерев`яний гріб для Плащаниці коричневого кольору вартістю 61 620 грн (шістдесят одна тисяча шістсот двадцять гривень);

15. Верхню частина дерев`яної кіоти, білого кольору із декоративною позолотою вартістю 6162 ( шість тисяч сто шістдесят дві гривні).

16. Нижня частина дерев`яної кіоти, білого кольору із декоративною позолотою 6162 ( шість тисяч сто шістдесят дві гривні).

17. Дерев`яний фотель на чорному місці обшитий оксамитом (трон) вартістю 6162 ( шість тисяч сто шістдесят дві гривні).

18. Запрестольний металевий хрест на дерев`яній підставці вартість якого становить 9 243 (дев`ять тисяч двісті сорок три гривні).

19. Дві металеві рипіди (літургійні віяла) у кількості 2 штуки вартістю 24 648 (дванадцять чотири тисячі шістсот сорок вісім гривні).

20. Металевий семисвічник вартість якого становить 18 486 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість гривень).

21. Одну дияконську свічу вартість якої становить 1 232,4 ( одна тисяча двісті тридцять дві гривні сорок копійок).

22. Металевий підсвічник вартість якого становить 1848,6 грн (одна тисяча вісімсот сорок вісім гривень шість копійок).

23. Великий металевий підсвічник з металічною трубою для лампадки вартість якого становить 110 916 (сто десять тисяч дев`ятсот шістнадцять гривень);

24. Дві дерев`яні архієрейські кафедри білого кольору із декоративною позолотою вартістю 14 788,8 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят копійок).

25. Великий чан для освячення води вартість якого становить 24 648 (двадцять чотири тисячі шістсот сорок вісім гривень).

26. Металевий кадильник жовтого кольору вартість якого становить 7 394,4 (сім тисяч триста дев`яносто чотири гривні сорок копійок) кожна.

27. Два підсвічники для архієрейського служіння (жовтого кольору, металеві, із дерев`яними ручками) вартість якого становить 2 054 (дві тисячі п`ятсот чотири) гривні.

28. Два підсвічники - біла кисть вартість яких становить 2 464,8 (дві тисячі чотириста шістдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

29. Один мідний кувшин для води вартість якого становить 3 081 (три тисячі вісімдесят одна) гривня.

30. Один металевий підсвічник на жертовник вартість якого становить 2 054 грн ( дві тисячі п`ятдесят чотири) гривні.

31. Два підсвічники виточені з дерева на жертовник вартість яких становить 4 108 грн (чотири тисячі сто вісім) гривень.

32. Два настольні підсвічники жовтого кольору вартість яких становить 6162 (шість тисяч сто шістдесят дві) гривні.

33. Посуд для освячення хлібів із кришкою сірого кольору вартість якого становить 4 929,6 грн чотири тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять шістдесят копійок).

34. Три настільна хрести вартість яких становить 6162 (шість тисяч сто шістдесят дві гривні).

35. Кронштейн від пані кадила вартість якого становить 612 (шістсот дванадцять гривень).

36. Одна металева мирниця вартість якої становить 6162 (шість тисяч сто шістдесят дві гривні).

37. Одна дерев`яна мирниця, в якій знаходяться два металеві пензлі для миропомазання вартість якої становить 6162 (шість тисяч сто шістдесят дві гривні).

38. Одне блюдо для збору проскур вартість якого становить 9 243 (дев`ять тисяч двісті сорок три) гривні.

39.Два блюда для збору пожертв вартість яких становить 18 486 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість гривень).

40. Два підвісні металеві підсвічники вартість яких становить 12 324 (дванадцять тисяч триста двадцять чотири гривні).

41. Дарохранильницю у дерев`яному футлярі під склом вартість якої становить 92 430 (дев`яносто дві тисячі чотириста тридцять гривень).

42. ОСОБА_8 писаної на полотні вартість якої становить 55 458 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят вісім гривень).

43. Дві срібні напрестольні хрести вартість яких становить 30 810 (тридцять тисяч вісімсот десять гривень).

44. Ікону Богоматері на хорах вартість якої становить 4313,4 (чотири тисячі триста тринадцять гривень сорок копійок).

45. Книгу «Священне Євангеліє»» вартість якої становить 14 595, 71 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень сімдесят одна копійка), що має історичну цінність.

46. Книгу «Псалтир» вартість якої становить 4 285,88 (чотири тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень вісімдесят вісім копійок), що має історичну цінність.

47. Книгу «Псалтир» вартість якої становить 2 521,11 (дві тисячі п`ятсот двадцять одна гривня одинадцять копійок), що має історичну цінність.

48. Книгу «Міней місяць липень» із №333 вартість якої становить 3 029,28 (три тисячі двадцять дев`ять гривень двадцять вісім копійок), що має історичну цінність.

49. Книгу «Міней місяць вересень» із №333 вартість якої становить 3 029,28 (три тисячі двадцять дев`ять гривень двадцять вісім копійок), що має історичну цінність.

Усього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи розтратили майно на загальну суму 845 209,52 (вісімсот сорок п`ять тисяч двісті дев`ять гривень п`ятдесят дві копійки).

Крім того, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, що направлений на привласнення чужого майна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, діючи умисно, в період часу з 15.06.2023 по 30.11.2023 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, здійснили привласнення чужого майна, яке було ввірене та перебувало у віданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме перенесли до місця проживання ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , державне майно, церковну атрибутику, а саме:

1. Ікону «Святого Миколая Чудотворця» в окладі та кіоті, кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 17 692, 35 (сімнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні тридцять п`ять копійок), що має історичну цінність.

2. Ікону «Святого Миколая Чудотворця», в кіоті, кінця ХХ - початку ХХІ століть, вартість якої становить 18 768 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень).

3. Двосторонню хоругву «Святий Миколай Чудотворець / Богоявлення» кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 18 421,58 (вісімдесят тисяч чотириста двадцять одну гривню п`ятдесят вісім копійок).

4. Двосторонню хоругву «Святий Миколай Чудотворець/Богоявлення» кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 17 679,69 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень шістдесят дев`ять копійок).

5. Хоругву «Святий Миколай Чудотворець/Воскресіння» кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 22 731,03 (двадцять дві тисячі сімсот тридцять одну гривню три копійки).

6. Двосторонню хоругву «Пресвята Богородиця з Ісусом/Богоявлення», кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 21 889,14 (двадцять одну тисячу вісімсот вісімдесят дев`ять гривень чотирнадцять копійок).

7. Хоругву «Пресвята Богородиця з Ісусом / Воскресіння» кінця ХІХ -початку ХХ століть, вартість якої становить 17 679,69 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень шістдесят дев`ять копійок).

8. Хоругву «Пресвята Богородиця з Ісусом / Воскресіння» кінця ХІХ - початку ХХ століть, вартість якої становить 18 521,58 (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять одна гривня п`ятдесят вісім копійок).

Усього, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інші невстановлені особи привласнили майно на загальну суму 153 383,06 (сто п`ятдесят три тисячі триста вісімдесят три гривні шість копійок).

В результаті кримінально-протиправний дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб привласнено та розтрачено майно, що належало державі в особі Міністерства культури України та перебувало у сфері управління Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника на загальну суму 998 592,58 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні п`ятдесят вісім копійок).

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, мали можливість розпорядитися привласненим та розтраченим майном на власний розсуд.

Оскільки, ОСОБА_7 був матеріально-відповідальною особою щодо Кременецького філіалу Почаївської духовної семінарії (регентське училище), що знаходилося в місті Кременці Тернопільської області, вулиця Шевченка, 55, забезпечив збереження майна, що розтрачено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , був присутнім під час привласнення державного майна, то ОСОБА_7 вчинив пособництво для ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Отже, ОСОБА_7 виступив як пособник у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

У межах кримінального провадження 28.02.2025 відповідно до ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України. 19.03.2025 відповідно до ст. 279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

28.02.2025 відповідно до ст. 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. 19.03.2025 відповідно до ст. 279 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

28.02.2025 відповідно до ст. 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України. 21.03.2025 відповідно до ст. 279 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено 02.04.2025, про що належним чином повідомлено підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_4 шляхом вручення повідомлень про завершення досудового розслідування.

Підозрювані та захисник у період з 02.04.2025 по теперішній час зволікають з ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, що свідчить про намагання сторони захисту затягнути досудове розслідування.

Ураховуючи викладене, у зв`язку із зволіканням підозрюваними та їхнім захисником з ознайомленням із матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000863 від 30.12.2023, до яких в період часу з 02.04.2025 і по теперішній час їм було надано доступ та достатній час для їх ознайомлення, прокурор прохає встановити останнім строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування терміном до 15 квітня 2025 року.

У судовому засіданні, яке було призначене на 11.04.2025, захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з відсутністю даних про повідомлення підозрюваних про час і місце розгляду клопотання.

Розгляд клопотання прокурора про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування було відкладено на 11 год. 40 хв. 14.04.2025.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 вказала, що досудове слідство тривало понад рік, матеріали досудового розслідування зібрано у семи томах, а тому стороні захисту потрібен достатній час для ознайомлення з ними, який просила встановити до 30.04.2025.

Підозрювані підтримали клопотання захисника.

Розглянувши та дослідивши матеріали клопотання прокурора, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

02.04.2025 досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженні завершено.

При цьому, матеріали клопотання містять відомості щодо того, що стороною обвинувачення підозрюваним ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 було надано можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, що підтверджується копіями повідомлення про завершення досудового розслідування від 02.04.2025 з відміткою слідчого про відмову підозрюваних в присутності понятих від підпису та отримання повідомлень.

Стороною обвинувачення захиснику ОСОБА_4 було надано можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, що підтверджується копією повідомлення про завершення досудового розслідування від 07.04.2025.

Станом на час звернення прокурора до слідчого судді із клопотанням про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 09.04.2025 доказів ознайомлення підозрюваних та захисника з цими матеріалами слідчому судді не надано як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Отже, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором у клопотанні надано достатньо доказів наявності факту зволікання підозрюваними та захисником із ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, а тому з урахуванням їх обсягу, з метою дотримання розумних строків проведення досудового розслідування, враховуючи отримання підозрюваними та захисником повідомлення про завершення досудового розслідування і можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, починаючи із 02.04.2025, останнім необхідно встановити строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування терміном до 30 квітня 2025 року.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України після спливу встановленого строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторона кримінального провадження вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 290 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Встановити підозрюваним: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_4 строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування №0000863 від 30.12.2023 терміном до 30 квітня 2025 року.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України після спливу встановленого строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторона кримінального провадження вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 15.04.2025 о 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1