Справа №295/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

в с т а н о в и в :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні подання у зв`язку з відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 01.03.2023, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначено йому покарання п`ять років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто процесуальні витрати, вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 01.03.2023, ОСОБА_3 , вчинив на початку березня 2022 року крадіжку майна вартістю 2497 грн.

Вироком Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 12.04.2023, ОСОБА_3 визнано винуватим за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 01 березня 2023 року у відповідності до якого ОСОБА_3 засуджено за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки визначено виконувати самостійно. Стягнуто процесуальні витрати, вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Вироком Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 10.07.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 та ч.2 ст.190 КК України і призначено йому покарання:- за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді 5 років позбавлення волі; - за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України у вигляді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 01.03.2023 року остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року у відповідності до якого ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок визначено - виконувати самостійно. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання. Стягнуто процесуальні витрати, вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 10.07.2024, ОСОБА_3 , вчинив декілька епізодів кримінальних правопорушень, зокрема :

1)02.11.2023 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 6209,10 грн.;

2)15.11.2023 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 8799,12 грн.;

3)01.04.2024 шахрайство (ч.2 ст.190), вартість майна склала -4354,65 грн.;

4)10.04.2024 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 2740 грн.;

5)03.05.2024 шахрайство (ч.2 ст.190), вартість майна склала -1550 грн.;

6)на початку жовтня 2023 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 4466,84 грн.;

7)16.08.2023 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 6060 грн.;

8)на початку вересня 2023 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 376 грн.;

9)в кінці жовтня 2023 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 939,60 грн.;

10)на початку серпня 2023 крадіжку (ч.4 ст.185 КК України) майна на загальну суму 1854,60 грн.

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 01.11.2024 вирок Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 10.07.2024 щодо ОСОБА_3 в частині засудження за окремими епізодами кримінальних правопорушень, кваліфікуючих ознак та покарання, скасовано. На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_3 за епізодами злочинної діяльності від 10.04.2024 року та 03.05.2024 року щодо потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність таких дій. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_7 , вчиненому повторно 16 серпня 2023 року, на початку жовтня 2023 року, 02 листопада 2023 року та 15 листопада 2023 року, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні майном потерпілого ОСОБА_8 01 квітня 2024 року, шляхом обману та зловживання довірою. ОСОБА_3 визнано винуватим за епізодами проникнення до житла потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на початку серпня 2023 року, в середині серпня 2023 року, на початку вересня 2023 року та в кінці жовтня 2023 року, перекваліфікувавши його дії з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України. ОСОБА_3 призначено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Менського районного суду від 01.03.2023 та за вироком Менського районного суду від 12.04.2023, і за сукупністю трьох вироків остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 764 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 12 988 грн. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу визначено виконувати самостійно. У решті вирок Менського районного суду Чеpнiгiвської областi від 10.07.2024 залишено без змін.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 2481 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 2684 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 3028 грн.

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2022 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1240,50грн. (2481/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2023 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1342 грн. (2684/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2024 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1514 грн. (3028/100*50).

Таким чином, дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала щодо епізодів вчинених правопорушень : у 2022 2481 грн. (1240,50*2); у 2023 2684 грн. (1342*2); у 2024- 3028 грн. (1514*2).

Оскільки провадження щодо епізодів вчинення ОСОБА_3 10.04.2024 року та 03.05.2024 року кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України закрито вироком Чернігівського апеляційного суду від 01.11.2024 у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність таких дій, а дії щодо епізодів вчинення крадіжок на початку вересня 2023 , в кінці жовтня 2023 та на початку серпня 2023 перекваліфіковані тим же вироком, то підстави для задоволення подання в цій частині відсутні.

Інші епізоди вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за вироками не підлягають декриміналізації відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ через те, що розмір спричиненої матеріальної шкоди перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день вчинення правопорушень, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону та звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1