1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1001/25 1-кс/335/515/2025
06 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з середини січня 2025 року до 31 січня 2025 року (більш точна дата вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 30.01.2025 перебуваючи біля буд. 15 по вул. Патріотичній м. Запоріжжя одержав від військовозобов`язаного ОСОБА_6 для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 неправомірну вигоду у сумі 1000 долларів США (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 41 929 гривень 40 копійок), та 31.08.2025 перебуваючи біля буд. 15 по вул. Патріотичній м. Запоріжжя одержав від військовозобов`язаного ОСОБА_6 для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 неправомірну вигоду у сумі 500 долларів США (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 20 912 гривень 10 копійок), тобто отримав неправомірну вигоду на загальну суму 1500 доларів США для себе та невстановленої в ході досудового розслідування службової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 (що на момент вчинення кримінального правопорушення відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України становить 62 841 гривень 50 копійок), за видачу останньому військово-облікового документу.
31.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.
01.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.
З метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного.
Слідчий клопотання підтримав надавши відповідну заяву.
Власник майна - підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не викликався з метою забезпечення арешту майна (ч. 2 ст. 172 КПК України).
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд скарги проведено без фіксування технічними засобами.
Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
01.02.2025 у вищезазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція кримінального закону, що передбачає відповідальність за правопорушення, інкриміноване підозрюваному, передбачає покарання у виді конфіскації майна.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна із забороню розпорядження ним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12538827, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з позбавленням останнього та інших осіб права розпоряджатися зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1