Справа № 331/6583/24
Провадження № 1-кп/331/388/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001001 від 08.10.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щастя Луганської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-16.08.2021 Дніпровським районним судом м. Київ за ч. 3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі. 30.05.2024 звільнений по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ОСОБА_6 обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

06.10.2024, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чудового майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, знаходячись на вулиці за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час разом з ним перебувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони разом вживали алкогольні напої, після чого, скориставшись моментом, коли потерпіла заснула, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з сумки потерпілої викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:

-мобільний телефон XIAOMI REDMI» 9C (MIDN. GRAY) в корпусі чорного кольору 2 GB RAM 32 GB ROM, IMEI: НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта від 23.10.2024 №3697 має ринкову вартість 3163 грн 19 коп;

-банківську картку відриту на ім`я ОСОБА_7 з номером банківського рахунку НОМЕР_2 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», згідно виписки з банку, витративши кошти, шляхом оплати за товар в магазинах на загальну суму 4075 грн 37 коп.

Після чого, ОСОБА_4 зник з місця скоєння кримінального правопорушення ( злочину) з викраденим майном та розпорядився вказаним майном на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 7238 грн. 56 копійок.

ІІ. Позиція потерпілої.

У судове засідання потерпіла не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, призначити покарання просила на розсуд суду, цивільний позов підтримала, просила задовольнити. З огляду на те, що судом належним чином повідомлялась потерпіла про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілої.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Щодо обставин вчинення правопорушення пояснив, що він розпивав алкогольні напої разом із своїм знайомим та потерпілою, у сквері на покинутих «диванчиках», недалеко від річки Московка. Коли він прокинувся, то побачив, що потерпіла спить, а її сумка лежить відкрита біля нього. Усередині сумки він побачив телефон і вирішив його взяти. Коли брав телефон, разом із ним випала банківська карта, яку він також забрав. Після чого пішов у магазин, купував продукти та речі. Скільки конкретно витратив грошей не пам`ятає, трохи більше чотирьох тисяч гривень. Із покупками присів на лавку у сквері, заснув, коли прокинувся, пакети та телефон потерпілої хтось вкрав. Наступного дня за ним приїхали співробітники поліції, яким він усе розказав. Розкаявся.

Цивільний позов визнав, вказав, що буде працювати та намагатиметься відшкодувати завдану потерпілій майнову шкоду.

У судових дебатах обвинувачений просив призначити йому покарання із застосування звільнення від його реального відбування..

Захисник не заперечувала винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просила врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 опинився у скрутних життєвих обставинах та просила призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті та звільнити від призначеного покарання на підставі положень ст. 75 КК України.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, захисник та обвинувачений, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. ОСОБА_4 має місце проживання та реєстрації, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, раніше засуджений за корисливий злочин.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у обвинувальному акті не зазначені і під час розгляду кримінального провадження судом не встановлені.

У судових дебатах прокурор та сторона захисту вважали за можливе призначити покарання із звільненням від його відбування.

Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки інших покарань санкцією вказаної норми не передбачено.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений раніше судимий, однак щиро розкаявся, має неофіційне працевлаштування, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІ. Вирішення цивільного позову

Під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_7 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 4075 гривень. (чотири тисячі сімдесят п`ять) 37 копійок.

Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Порядок відшкодування шкоди визначений ЦК України, відповідно до норми частини першої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв`язку із тим, що судом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, цивільний позов підлягає задоволенню, сума завданої майнової шкоди визнана обвинуваченим..

VІІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Прокурор у судових дебатах вказав на те, що судових процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Клопотань про застосування, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження від учасників до суду не надходило

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-пройти курс лікування від алкогольної залежності

-не відвідувати місця де реалізують алкогольні напої на розлив.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-мобільний телефон XIAOMI REDMI» 9C (MIDN. GRAY) в корпусі чорного кольору 2 GB RAM 32 GB ROM, IMEI: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій за належністю

-диск із записом камер відео спостереження магазину «Автрора» від 06.10.2024, диск із записом камер відео спостереження магазину «АТБ МАРКЕТ» від 06.10.2024, диск із записом камер відео спостереження магазину «Захисник» від 06.10.2024 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_4 ) відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 4075 (чотири тисячі сімдесят п`ять) гривень 37 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1