ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 рокуселище ПетровеСправа № 941/1601/21
Провадження № 1-кп/941/19/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Петрове кримінальне провадження № 0001297 відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Роздільна Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.12.2004 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу - 510 грн.;

06.12.2005 року Приморським районним судом Одеської області за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

11.07.2007 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

02.08.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ст.15, ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

23.04.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення золі;

17.09.2018 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.395, ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.392 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ;

зі сторони обвинувачення - потерпілого ОСОБА_5 ;

зі сторони захисту - захисника ОСОБА_6 ;

зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.02.2020 року відбуває покарання в Державній установі «Петрівська виправна колонія (№ 49)», яка розміщена за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, село Новий Стародуб, вулиця Польова, № 1.

Будучи незадоволений умовами відбування покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)», всупереч встановленого законодавством порядку, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел щодо вчинення порушення режиму відбування покарання, пов`язаний з нападом на адміністрацію установи.

Реалізовуючи свій умисел 24.09.2021 року близько 12 години 05 хвилин, перебуваючи в приміщенні службового кабінету оперативного відділу ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)», в ході профілактичної бесіди з оперуповноваженим ОСОБА_5 , ОСОБА_3 почав поводитись агресивно, вів себе зухвало та з своєї правої кишені витяг лезо від бритвеного станка.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 , лівою рукою схопив його за формений одяг, порвавши його при цьому.

Крім того, утримуючи ОСОБА_5 лівою рукою ОСОБА_3 замахнувся на останнього правою рукою, в якій знаходилося лезо від бритвеного станка, чим викликав у ОСОБА_5 почуття реальної загрози його життю та який в свою чергу відштовхнув ОСОБА_3 від себе.

В цей час до кабінету забігли працівники ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)», а саме: перший заступник начальника установи ОСОБА_7 , заступник начальника з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 , заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 , які прийшли на допомогу ОСОБА_5 , застосувавши фізичну силу до ОСОБА_3 та вибивши з його рук лезо від бритвеного станка.

Тобто, ОСОБА_3 вчинив напад на представника адміністрації Державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» - оперуповноваженого Державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» ОСОБА_5 , внаслідок чого на тривалий час зупинено роботу установи щодо контролю за оперативною обстановкою.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дезорганізував роботу установи виконання покарань, що виразились у нападі на адміністрацію, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.392 КК України.

Потерпілим від вказаного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Олександрія, Кіровоградської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд, провівши судовий розгляд в повному обсязі та оцінивши досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, встановив наступні обставини.

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 свою вину заперечив повністю та пояснив, що напередодні події, ввечері, він з іншими засудженими святкували його день народження, і вночі один з засуджених помер від передозування наркотичними засобами. Наступного дня його викликали для дачі пояснень у кабінет до оперуповноваженого

ОСОБА_5 , де був присутній також начальник установи, який звинуватив його у смерті цього засудженого і запропонував добровільно оформити йому ст.392 КК України. Обвинувачений відмовився, тоді його вивели з кабінету працівники установи, спустили на нижчий поверх, завели в іншу кімнату, і почали здійснювати щодо нього фізичне та психологічне насильство, примушуючи підписати документи. Потім знову повели у кабінет до оперуповноваженого ОСОБА_5 , одягнули наручники, потерпілий при ньому відірвав карман у себе на кителі, поруч з ним кинули лезо, і зателефонували по лінії 102 до поліції. Після виклику до установи приїхала слідча група, слідчі почали його фотографувати, складати протокол огляду місця події, і на його звернення щодо штучного створення цієї ситуаціїї та надання захисника ніхто не звертав уваги. Після цього його помістили до ізолятора, вказана ситуація була розглянута на засіданні відповідної комісії установи, де він весь час говорив про свою невинуватість у вказаній подіі. Через місяць після події до нього приїхала слідча ОСОБА_10 брати покази, яку він прохав взяти відео з камер спостереження, але на той час вже всі записи з камер відеоспостереження не були збережені. На звернення його рідних до Одеського віділення ДБР про порушення прав та фальсифікацію кримінального провадження ніякої відповіді не надійшло. Також зауважив, що під час переходу в адміністративне приміщення проводився його догляд, і ніяких заборонених предметів виявлено не було. Просив виправдати його у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Однак, не зважаючи на повне невизнання вини обвинуваченим в пред`явленому обвинуваченні, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю та об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 24.09.2021 року засудженого ОСОБА_3 було викликано до оперативного відділу у службовий кабінет біля 12:00 години для проведення бесіди профілактичного характеру з приводу шкоди вживання наркотичних речовин для здоров`я, оскільки останній перебуває на профобліку. Під час бесіди засуджений почав поводити себе неадекватно, підвищувати голос, та звертатись на «ти», та в подальшому схопив потерпілого за лівий карман форменого одягу, при цьому поліз правою рукою до себе у карман та коли дістав руку, потерпілий побачив у ній лезо від станка. Засуджений замахнувся та намагався вдарити, однак потерпілий його відштовхнув внаслідок чого засуджений упав та відірвав карман на форменому одязі потерпілого. Після падіння на звуки гуркоту до кабінету вбігли заступник чергового помічника начальника установи

ОСОБА_9 , перший заступник начальника установи ОСОБА_7 та заступник начальника з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 . Падаючи, засуджений тримав у праві руці лезо від бритвеного станка, яке ОСОБА_9 вибив з його руки та за вказівкою

ОСОБА_7 застосував до засудженого кайданки. При вказаних подіях потерпілий відчув реальну загрозу для життя. Вказав, що із засудженим такі події траплялися не вперше, так раніше, на засіданні дисциплінарної комісії він наніс собі лезом членоушкодження. Також внаслідок цього нападу було дезорганізовано виконання його посадових обов`язків.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що працює першим заступником начальника державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)». Під час нападу він перебував у сусідній кімнаті, і почувши шум у кімнаті, де перебував ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , він разом з заступником начальника з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 , заступником чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 забігли до них у кімнату та припинили дії ОСОБА_3 , зокрема заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 , який був найближче до виходу та перший забіг до кімнати, вибив з рук

ОСОБА_3 лезо та застосував за його вказівкою до нього кайданки. Свідок ОСОБА_7 , забігши до кімнати, побачив ОСОБА_3 вже лежачого на підлозі на спині, на ОСОБА_5 , який стояв біля столу, тілесних ушкоджень не було, однак була відірвана ліва кишеня форменого одягу, в кімнаті був перекинутий стілець. Про мотиви скоєння ОСОБА_3 нападу свідку невідомо, вказав на негативну характеристику засудженого, який серед іншого схильний до членоушкодження та не вперше застосовує лезо. Вказав, що внаслідок нападу було дезорганізовано роботу установи. Відеореєстратор був у заступника чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 , однак не був увімкнений.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що працює заступником начальника з соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)».У вересні місяці 2021 року, у денний час, біля обіду, в кабінеті оперативного відділу, який знаходиться на першому поверсі адмінбудівлі установи, відбувся напад засудженого

ОСОБА_3 на оперуповноваженого ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_8 разом з першим заступником начальника установи ОСОБА_7 перебували у його кабінеті та здійснювали прийом засуджених, почувши через стінку звуки крику та тупоту вийшов з ОСОБА_7 у коридор, де перед ними в кабінет оперативного відділу зайшов заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 . Вони зайшли в кабінет оперуповноваженого ОСОБА_5 , де ОСОБА_9 застосував до ОСОБА_3 прийоми рукопашного бою та за вказівкою ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_3 спецзасіб - кайданки. Свідок побачив, що у ОСОБА_5 був порваний формений одяг - відірвана кишеня, ОСОБА_3 лежав на підлозі, на підлозі також лежало лезо від одноразового станка. Як відомо свідку, ОСОБА_3 був на профілактичній бесіді, в ході якої виникли неприязні стосунки з ОСОБА_5 . Вказав, що внаслідок нападу було дезорганізовано оперативну обстановку в установі.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)». 24.09.2021 року він заступив на добове чергування, так як в той час перебував на посаді заступника чергового помічника начальника установи. До оперативного відділу капітаном ОСОБА_5 було викликано засудженого ОСОБА_3 , якого свідок супроводжував з чергової частини до кабінету ОСОБА_5 , завівши засудженого до кабінету свідок залишився за дверима в коридорі чекати закінчення прийому. Через певний проміжок часу свідок почув звуки падаючого стільця та звук човгання столу по підлозі, забігши до кабінету свідок побачив, що ОСОБА_3 напівлежить на підлозі та в правій руці тримає лезо від станка, яке свідок своєю рукою відразу вибив з руки засудженого, після чого майже відразу до кабінету забігли перший заступник начальника установи ОСОБА_7 та заступник начальника з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 . ОСОБА_7 була дана вказівка застосувати до засудженого кайданки, до засудженого було застосовано фізичну силу - загиб руки за спину та застосовано кайданки. Потерпілий стояв осторонь без видимих тілесних ушкоджень, на форменому одязі був відірваний нагрудний карман. У свідка був при собі нагрудний відео регістратор, однак його увімкнути він не встиг. Свідок особисто засудженого не обшукував. Вказав, що внаслідок нападу було дезорганізовано виконання його посадових обов`язків.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює начальником оперативного відділу державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)». 24.09.2021 року свідок зустрів засудженого ОСОБА_3 під час його слідування до адмінбудівлі устави, згодом від чергового помічника свідок дізнався про напад засудженого ОСОБА_3 на оперуповноваженого ОСОБА_5 , після чого свідок прослідував до кабінету оперативного відділу, де побачив засудженого ОСОБА_3 , який лежав на підлозі і до нього були застосовані спецзасоби - кайданки. На місті події під час нападу свідок безпосередньо не знаходився. Вказав, що внаслідок нападу було дезорганізовано роботу оперативного відділу.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що працює начальником державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)».Під час нападу засудженого ОСОБА_3 на співробітника колонії ОСОБА_5 , він був за територією установи, тому не був безпосереднім свідком події, а прийшов до кабінету тоді, коли засуджений ОСОБА_3 вже був в наручниках. Йому

ОСОБА_3 не пояснював причину свого нападу на працівника установи, однак по його зовнішньому вигляду було зрозуміло, що він перебуває в неадекватному стані, а саме, знаходиться під дією якихось речовин чи препаратів. Після даної події ОСОБА_3 був ізольований від інших засуджених, з якими проведено профілактичні бесіди з приводу запобігання вчиненню подібних злочинів, однак робота установи в той день була дезорганізована. Догляд засудженого ОСОБА_3 під час його переходу в адміністративне приміщення проводився згідно законодавства, а по факту застосування спеціальних заходів проводилась перевірка. Щодо збереження відеофіксації ніяких заяв до адміністрації установи не надходило. Засуджений ОСОБА_3 перебуває на оперативно-профілактичному обліку як схильний до злісних порушень та до виживання і розповсюдження наркотичних речовин.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , пояснили, що є працівниками державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)», однак безпосередніми свідками даної події вони не були, а дізналися про все від інших працівників установи.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що знає засудженого ОСОБА_3 , оскільки вони обоє відбувають покарання у вигляді позбавлення волі в Петрівській ВК №49, однак по факту нападу ОСОБА_3 на представника установи йому нічого не відомо, так як він не був свідком даної події.

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що згідно витягу з кримінального провадження № 0001297, відомості про дане кримінальне провадження внесені до ЄРДР 24.09.2021 року. Датою надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела є 24.09.2021 року, заявник - установа, фабула:

24.09.2021 року близько 12:00 години за адресою: АДРЕСА_3 , в кабінеті оперативного відділу ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» в ході профілактичної бесіди працівником о/в ОСОБА_5 з засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній здійснив напад на працівника установи та порвав йому формений одяг без спричинення тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.09.2021 року проведено огляд кабінету ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , за результатами якого вилучено чоловічий формений кітель окрасу «піксель» ОСОБА_5 з відірваною лівою кишенею та лезо від станка для гоління, складено фото таблицю до протоколу.

Згідно витягу з наказу начальника ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)»від 23.10.2018 року № 129 о/с-18, лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 призначено на посаду оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів) оперативного відділу ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)».

Постановою слідчого від 05.10.2021 року раніше вилучені чоловічий формений кітель та лезо від станка для гоління визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженої начальником ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)»18.10.2021 року, останній характеризується негативно та перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до вживання та розповсюдження наркотичних речовин та їх прекурсорів.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту, 25.10.2021 року з участю потерпілого ОСОБА_5 відтворено події 24.09.2021 року у кабінеті оперативного відділу ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)», до протоколу додано відеозапис.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної (генотипоскопічної) експертизи

№ КСЕ-19/112-24/7893 від 10.09.2024 року, генетичні ознаки клітин, що домінують серед змішаних генетичних ознак, виявлених на куртці (кителі) (об`єкт № 4), не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження клітин, виявлених в об`єкті № 4, від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається. Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні леза (об`єкт № 2), не встановлювались, у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даному об`єкті, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу наявними методами.

Відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи № КСЕ-19/112-24/7593 від 22.08.2024 року, на поверхнях наданих на дослідження об`єктах: куртці (кителі) та лезі, слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь) не виявлено.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши висновки експертиз, письмові докази, процесуальні документи та матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ст.392 КК України, так як він дезорганізував роботу установи виконання покарань, що виразились у нападі на адміністрацію, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Суд дійшов вказаних висновків з наступних підстав.

Так, покази потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , що були ними надані в судовому засіданні, на думку суду є логічними та послідовними, узгоджуються з письмовими доказами, зокрема, з протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 , з яких вбачається, що дійсно 24.09.2021 року засудженого ОСОБА_3 було викликано до оперативного відділу у службовий кабінет ОСОБА_5 біля 12:00 години для проведення бесіди профілактичного характеру, де під час бесіди засуджений схопив потерпілого за формений одяг, замахнувся лезом від бритвенного станка та намагався вдарити, однак потерпілий його відштовхнув, внаслідок чого засуджений упав та відірвав карман на форменому одязі потерпілого. Після цього до кабінету забігли заступник чергового помічника начальника установи ОСОБА_9 , перший заступник начальника установи ОСОБА_7 та заступник начальника з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 , де побачили на підлозі засудженого ОСОБА_3 з лезом від бритвеного станка , яке ОСОБА_9 вибив з його руки та за вказівкою ОСОБА_7 застосував до засудженого кайданки. Крім цього свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Що стосується фактів, викладених обвинуваченим в ході судового розгляду стосовно застосування відносно нього працівниками СПД АДРЕСА_4 та працівниками ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» фізичного та психологічного насильства з метою надання ним показів з неправдивими відомостями недозволених методів слідства, у судовому засіданні вони не підтвердилися, про що свідчить відповідна постанова слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у

м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_16 , від 07.05.2024 року, про закриття кримінального провадження №0000123 від 07.12.2023 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України.

Також на підставі вказаної постанови про закриття кримінального провадження від 07.05.2024 року суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_17 через їх необґрунтованість, оскільки викладені факти не знайшли свого підтвердження, який пояснив, що відбував покарання у вигляді позбавлення волі в Петрівській ВК № 49 разом з

ОСОБА_3 , та що безпосередьо учасником інкримінованої ОСОБА_3 події він не був, але йому відомо, що справа про напад засудженого ОСОБА_3 на оперуповноваженого ОСОБА_5 була сфальсифікована співробітниками установи.

На підставі викладеного суд розцінює вказані покази обвинуваченого ОСОБА_3 як спосіб уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Оцінюючі безпосередньо досліджені судом докази на предмет їх належності, достовірності та допустимості, суд виходить з наступних положень чинного законодавства, а також міжнародних норм.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

Частина 2 статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом. Для додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який сумнів був спростований фактами, встановленими на підставі доказів, і єдиною версією, якою безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен елемент складу злочину, який визначає його кваліфікацію за кримінальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.392 КК України, повністю доведеною.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відносяться до тяжких.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно п.1 ч.1 ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин та їх наслідків, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції ст.392 КК України.

На думку суду, саме таке покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжні заходи до обвинуваченого не обиралися.

Долю речових доказів та питання процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України, ст.ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.392 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вирокомБіляївського районного суду Одеської області від 17.09.2018 року у виді 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 06.12.2024 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 4295 грн. 87 коп. та витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 3029 грн. 12 коп.

Речові докази:

куртку (китель), яка поміщена в полімерний пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ», з індивідуальним № INZ 3034655, горловина якого прошита ниткою чорного кольору, кінці якої скріплюються паперовою біркою з пояснюючим надписом та печаткою «Для довідок» Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та яка згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження доказів від 05.10.2021 року здана до камери збереження речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити;

лезо, яке поміщене в паперовий пакет жовтого кольору, верхня частина якого заклеєна та опечатана печаткою «Для довідок» Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та яке згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження доказів від 05.10.2021 року здане до камери збереження речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1