Справа № 397/1529/24
н/п : 1-кп/397/88/25
В И Р О К

Іменем України

14.01.2025 с-ще Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченог о- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-ще Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2024 за №0000721 на підставі обвинувального акту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кримки Олександрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не маючого осіб на утриманні, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду Кіровоградської області надійшло кримінальне провадження від 07.09.2024 за № 0000721 стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що приблизно на початку серпня 2024 року ОСОБА_6 надав ОСОБА_5 свій логін та пароль від мобільного додатку «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк».

У подальшому з дозволу потерпілого ОСОБА_6 , 15.07.2024 о 20:24 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Кременчук зайшов в мобільний додаток «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк» в особистий кабінет потерпілого ОСОБА_6 , та здійснив перерахування грошових коштів в сумі 800 гривень з рахунку НОМЕР_1 на власний банківський рахунок з метою придбання лікарських препаратів.

У подальшому, 06.09.2024 приблизно о 03.00 год. (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 перебували вдома у останнього за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт в ході якого ОСОБА_6 попросив покинути своє домоволодіння ОСОБА_5 та останній змушений був піти.

Оскільки у ОСОБА_5 не було грошових коштів для того щоб повернутись додому, останній згадав що в нього є доступ до мобільного додатку «Приват 24» ОСОБА_6 . Згадавши це, діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння коштами потерпілого шахрайським шляхом з використанням електронно- обчислювальної техніки, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , без дозволу останнього, близько 05.50 год., перебуваючи за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Поселянівка, з власного мобільного телефону «Dodgee», який має функцію виходу у мережу «Інтернет», володіючи інформацією, необхідною для входу до персонального кабінету автоматизованої системи онлайн - банкінгу «Приват 24», який був встановлений на його мобільний телефон, протиправно використовуючи конфіденційну інформацію про фізичну особу потерпілого ОСОБА_6 , здійснив вхід до мобільного додатку «Приват 24» від імені останнього, тим самим порушив ст. 32 Конституції України, згідно з якою ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використанння та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якою поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, ст. 21 Закону України «Про інформацію», згідно з якою інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, а також усвідомлюючи, що згідно із ст. 11 Закону України «Про інформацію» до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження, а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації, має право вільно на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Після чого, ОСОБА_5 , 06.09.2024 в період часу з 05:52 год. до 06:17 год. здійснив без дозволу потерпілого ОСОБА_6 переказ грошових коштів в сумі 12 700 грн., з банківської картки НОМЕР_2 з рахунком ( НОМЕР_1 ), яка належить потерпілому, на власну банківську картку «Універсал банк» (Монобанк) з рахунком ( НОМЕР_3 ).

Отриманими шахрайським шляхом грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 12 700 грн.

26.11.2024 між прокурором Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 190КК України, останній зобов`язався у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення; сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин злочину, а також виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за вчинене кримінальні правопорушення: за ч.4 ст.190КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 , наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, вказаних у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди. Пояснив що завдані збитки потерпілому повністю відшкодував.

Потерпілий в судове засідання не з`явився , надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зі змістом угоди ознайомлений, шкода йому відшкодована в повному обсязі. Просив суд затвердити угоду і призначити покарання обвинуваченому зазначене в угоді.

А тому суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода у кримінальних провадженнях у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 25.11.2024 надав прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 28.11.2024 надав до суду заяву про надання згоди на затвердження угоди про визнання винуватості. Просив судове засідання проводити без його участі та просив затвердити угоду.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставини, які обтяжують покарання відсутні; обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Суд погоджується про призначення ОСОБА_5 покарання, встановленого санкцією ч.1 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації.

Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Частиною третьою статті 75 України передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлено.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази по справі відсутні. Судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 75,76 КК України, ст.ст. 100, 124, 314, 370-371, 373, 374, 376, 394-395, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.11.2024 в с-щі Олександрівка між прокурором у кримінальному провадженні Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2024 за № 0000721.

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.11.2024 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:/підпис/ ОСОБА_1