Справа №706/267/17
1-кп/705/331/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

Відповідно до зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та сума завданого збитку потерпілій становить 310 грн., яка станом на 2018 не перевищувала два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, однак у вказаному діянні містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, що полягає у незаконному проникненні до іншого володіння особи. Відповідно до зміненого обвинувачення, ОСОБА_4 15 грудня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в коридорі приміщення ресторану «Центральний», що розташований по вул. Шевченка, 46, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи з метою дрібного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч встановленого конституційного права на недоторканість житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи, через незамкнені двері проник до підсобної кімнати, яка перебуває у користуванні ПП ОСОБА_5 , чим порушив право на недоторканість іншого володіння особи.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначених ст. 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти зміни обвинувачення у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та просить суд судовий розгляд проводити без її участі.

Вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, беручи до уваги позицію потерпілої, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України (з урахуванням внесених змін відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень») кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Датою вчинення кримінального правопорушення згідно обвинувального акту є «15.12.2016».

Згідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України сплинув у грудні 2019 року.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 49 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень ОСОБА_4 не заперечує щодо закриття провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки з дня вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України минуло понад 3 роки, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України закінчилися і обвинувачений в свою чергу не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави Керуючись ст. ст. 284 - 285, 288 КПК України, ст. 49 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6