В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000025 від 27.02.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безбородьки Драбінського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - «ТОВ») «ДЖОВІАЛ ТРЕЙДЕР» (), будучи службовою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів в особистих інтересах та інтересах очолюваного ним товариства з метою мінімізації митних та податкових платежів, реалізуючи свій злочинний умисел, 05.11.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в офісному приміщенні очолюваного ним ТОВ «ДЖОВІАЛ ТРЕЙДЕР», що за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, Придніпровський район, вул. Нарбутівська, буд. 55, кв. (офіс) 401, для забезпечення безперешкодного переміщення товару, фактично придбаного за готівкові кошти у невстановлених на теперішній час осіб, за межі митної території України та з метою мінімізації митних та податкових платежів, які мало сплатити очолюване товариство, склав електронну митну декларацію форми EK10AA № 24UA78U5, при заповненні якої у графу «31» декларації («Пакування та опис товарів - Маркування та номери - Номер контейнера (номери контейнерів) - Кількість і вид») вніс наступні відомості: «Шрот соняшниковий - 389, 295 м.т. (ГОСТ 80-96). Пакування: насипом. Виробник: ТОВ «ТРЕЙД АГРО ЛІДЕР». Країна виробництва: UA. Див. «електронний інвойс». Див. доп.», достовірно знаючи, що вказаний товар очолюване ним товариства в дійсності не купувало в ТОВ «ТРЕЙД АГРО ЛІДЕР» (), що це товариство не є виробником цього товару, а також, що відомості про фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «ДЖОВІАЛ ТРЕЙДЕР» та ТОВ «ТРЕЙД АГРО ЛІДЕР» з приводу придбання вказаного товару взагалі відсутні у бухгалтерському обліку та податковій звітності очолюваного ним товариства.

Таким чином, ОСОБА_4 вніс до офіційного документу, а саме вищевказаної митної декларації, завідомо неправдиві відомості, зокрема, щодо дійсного походження та виробника товару, який він мав намір експортувати.

У подальшому, того ж дня, тобто 05.11.2024, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора ТОВ «ДЖОВІАЛ ТРЕЙДЕР», будучи службовою особою, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів в особистих інтересах та інтересах очолюваного ним товариства з метою мінімізації митних та податкових платежів, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за вищевказаною адресою, використовуючи електронний підпис керівника ТОВ «ДЖОВІАЛ ТРЕЙДЕР», виступаючи декларантом митної декларації, знаючи, що ним внесені до цієї декларації завідомо неправдиві відомості, особисто наклав кваліфікований електронний підпис на електронну митну декларацію форми EK10AA № 24UA78U5, та із використанням службової електронної пошти (електронної скриньки) «», до якої ОСОБА_4 мав повний доступ, використовуючи кваліфікований електронний підпис, через доступ веб-порталу «Єдине вікно для міжнародної торгівлі», подав вказану митну декларацію до Львівської митниці Державної митної служби України, яка здійснює діяльність за адресою: Львівська область, м. Львів, Галицький район, вул. Тадеуша Костюшка, 1.

Вказані дії ОСОБА_4 як службової особи суб`єкта господарської діяльності ТОВ «ДЖОВІАЛ ТРЕЙДЕР» призвели до несплати податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 290'070,00 грн та військового збору на загальну суму 24'173,00 грн.

Дії ОСОБА_4 орган досудового розслідування вірно кваліфікував за ч. 1 ст. 366 КК України, так як він вчинив внесення до офіційних документів завідомо неправдиві відомості (службове підроблення).

05 березня 2025 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000025 від 27.02.2025 та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , у приміщенні Офісу Генерального прокурора, за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51'000,00 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на один рік, зокрема пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він та прокурор уклали угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, враховуючи згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до нетяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, у цьому кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався у тому, що угоду сторони підписаши добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу у забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу у запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачений має постійне місце роботи, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, а також повне визнання вини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.03.2025, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про кримінальні правопорушення, вчинені у складі організованої групи чи злочинної організації, управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000025 від 27.02.2025, та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3'000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51'000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 (один) рік, зокрема пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

3. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу - не обирати.

4. Речові докази: Шрот соняшника загальною вагою 389,595 метричних тонн, виявлений у контейнерах: MSMU8043462, CAIU4848250, ТIIU4003933, CAIU9949480, MSMU6417600, MSMU4401857, MSDU9322460, TRHU7186529, MSMU8361578, MSDU6477496, TEMU8314507, MSMU6172493, MSMU553962, CAAU6901730, FSCU8309192 - повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Джовіал Трейдер».

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1