Справа № 638/7552/24
Провадження № 1-кп/638/964/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0001673 від 26.03.2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стільсько Миколаївського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, розлучений, має на утриманні малолітню дитину 2011 року, який проходить службу за призовом під час мобілізації на посаді кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , має звання «солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 405 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.03.2024, орієнтовно о 13 год. 30 хв., між підлеглим- кулеметником стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти солдатом ОСОБА_7 , та його начальником заступника командира стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшим лейтенантом ОСОБА_5 , біля розташування командно-спостережного пункту стрілецької, виник словесний конфлікт, саме з приводу раніше оголошеного дисціплінарного стягнення у вигляді усного зауваження за порушення розкладу дня, робленого солдату ОСОБА_7 молодшим лейтенантом ОСОБА_5 .

При цьому, солдат ОСОБА_7 , достав з кишені ручну осколкову гранату Ф-1, витягнув чеку тим самим привевши її до бойового застосування, та прожовував утримувати гранату в руці на важелі запобіжника, будучи вкрай невдоволений розвитком подій та словами заступника командира стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення молодшим лейтенантом ОСОБА_5 та у порушення норм Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та інших керівних нормативно - правових актів, виказував свої словесні претензії у зв`язку з виконанням молодшим лейтенантом ОСОБА_5 обов?язків з військової служби, а саме, з приводу раніше оголошеного дисціплінарного стягнення у вигляді усного зауваження за порушення розкладу дня.

Солдат ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, зняв з запобіжника ручну осколкову гранату Ф-1, та продемонстрував її молодшому лейтенанту ОСОБА_5 , який перебував, на відстані орієнтовно 1 (один) метр від нього, без зброї та засобів індивідуального захисту.

Вищевказані дії солдата ОСОБА_7 супроводжувались словесними погрозами, вираженими у нецензурній лексиці, щодо вбивства молодшого лейтенанта ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 побачивши в руках ОСОБА_7 ручну осколкову гранату Ф-1 приведену до бою, шляхом вилучення з неї запобіжної чеки, відчув реальну загрозу своєму життю та здоров?ю, що його об?єктивно налякало та миттєво наказав своєму підлеглому солдату ОСОБА_7 , вийти з приміщення командно-спостережного пункту роти на вулицю, та повернути запобіжну чеку на місце, тим самим привевши ручну осколкову гранату до стану її безпечного зберігання.

Після чого солдат ОСОБА_7 та молодший лейтенант ОСОБА_5 вийшли на вулицю, де ОСОБА_7 продовжував погрожувати застосуванням ручної осколкової гранати Ф-1, та вбивством молодшому лейтенанту ОСОБА_5 .

Конфлікт, який тривав не менше 5 хвилин, завершився тим що молодший лейтенант ОСОБА_5 вмовив солдата ОСОБА_7 заспокоїтись, повернути запобіжну чеку на місце, та згодом вилучив в нього ручну осколкову гранату Ф-1.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України, тобто погроза вбивством начальникові, у зв?язку з виконанням ним обов?язків з військової служби, із застосуванням зброї, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорював фактичних обставин справи та пояснив, обставини так, як вони викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений пояснив суду, що розкаюється у вчиненому, усвідомлює, що вчинив неправильно, шкодує про це, бажає продовжити виконувати військовий обов`язок та готовий понести заслужене покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 09.03.2024 між ним та ОСОБА_7 відбувся конфлікт під час виконання ними службових обов`язків, в ході якого ОСОБА_7 погрожував йому розправою з використанням ручної осколкової гранату Ф-1, яка була приведена до бою. В подальшому він вмовив ОСОБА_7 віддати йому чеку та гранату, задля можливості її безпечного зберігання та уникнення загрози життю та здоров`ю. Претензій морального та матеріального характеру не має.

За таких обставин, а також оскільки інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин справи, суд розглядає справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добровільності позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийшов до висновку, що під час судового розгляду винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 405 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він є уродженцем с. Стільсько Миколаївського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, розлучений, має на утриманні малолітню дитину 2011 року, має на утриманні матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом 3 групи та бабусю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходить службу за призовом під час мобілізації на посаді кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , має звання «солдат», на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимий.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами слід призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі згідно з санкцією ч. 4 ст. 405 КК України.

Підстав для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України судом не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 2 квітня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 242240,00 грн.

04 квітня 2024 року ОСОБА_7 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, що підтверджуються листом ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог абз.3 ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч.11 ст.182 КПК України).

Судом установлено, що з моменту звільнення із-під варти та на день ухвалення вироку, тобто в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_7 виконав покладенні на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.04.2024 по 04.04.2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадження відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадження не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.04.2024 року по 04.04.2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати після набрання вироком законної сили. Внесену на депозитний рахунок 04.04.2024 заставу в розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі гривень двісті сорок) гривень за ОСОБА_7 повернути заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення фактичних обставин, які ніким не оспорювалися при розгляді справи в суді першої інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1