справа № 472/342/16-к
провадження № 1-кп/488/117/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
секретаря:ОСОБА_4
учасники провадження: сторона обвинувачення прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
сторона захисту обвинувачений: ОСОБА_7
захисники:ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпіла :ОСОБА_10
представник потерпілої:ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000793 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Криві Коліна Тальнівського району Черкаської область, громадянин України, українець, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , після вчинення кримінального правопорушення засуджений:

-18.06.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

-07.04.2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за частиною 2 статті 185 КК України, статтею 71 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, пунктом 6 частиною 2 статті 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

1.26.12.2014 року, приблизно о 22:30 годині обвинувачений Бурлаку, знаходячись стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення майна, належного ОСОБА_12 , а саме грошей, які він бачив раніше підчас перебування в її будинку, прийшов до її домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, обвинувачений за допомогою сокири та металевого предмета, який він взяв з господарського приміщення домоволодіння ОСОБА_12 , шляхом пошкодження навісного замка, проник до приміщення житлового будинку, пройшов до спальної кімнати, де спала ОСОБА_12 та почав шукати гроші. Коли обвинувачений побачив гроші в сумі приблизно 300,00 гривень, які лежали на стільці біля ліжка, ОСОБА_12 прокинулася та помітила обвинуваченого. Зрозумівши, що його дії, направлені та таємне викрадення належних ОСОБА_12 грошей стали очевидними для останньої, не бажаючи відмовлятися від свого умислу на заволодіння цими грошима, обвинувачений здійснив напад на ОСОБА_12 з метою запобігання вчинення нею дій, спрямованих на припинення протиправного посягання на її майно. Таким чином, в цей момент під впливом обставин змінився умисел обвинуваченого з умислу на вчинення крадіжки на умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном, а також з`явився умисел на вбивство ОСОБА_12 з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел на здійснення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_12 та на спричинення ОСОБА_12 смерті, обвинувачений наніс останній зі значною силою не менше двох ударів сокирою, яку він раніше використав для проникнення в будинок шляхом пошкодження вхідного (навісного) замку, в життєво-важливий орган (голову). В результаті своїх умисних протиправних дій обвинувачений спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді тупої проникаючої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася переломами кісток зводу черепа, розтрощення тканин головного мозку, багато-осколковий і багато-фрагментарний перелом луски лівої скроневої кисті з частковими переламами луски потиличної кисті зліва, лівої тім`яної кисті, луски лобної кисті зліва з пошкодженням твердої мозкової оболонки, розтрощення головного мозку в області полюсу лівої скроневої частини, ранами на границі лівої скроневої, тім`яної і потиличної областей, в тім`яній області ближче до скроневої області, які відповідно до висновку експерта є небезпечними для життя (в даному випадку являються смертельними) та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

2.Дії обвинуваченого, тобто розбій (напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу), поєднаний із проникненням у житло суд кваліфікує за частиною 4 статті 187 КК України.

3.Дії обвинуваченого, тобто умисне вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) з корисливих мотивів суд кваліфікує за пунктом 6 частиною 2 статті 115 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

4.Обвинувачений ОСОБА_7 протягом судового розгляду надавав суду суперечливі покази. Спочатку він повністю заперечував свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, однак пізніше змінив свою позицію та беззаперечно визнав свою вину.

5.З показань обвинуваченого вбачається, що 26.12.2014 року, приблизно о 9:00 10:00 годині ранку він на прохання ОСОБА_12 прийшов до неї додому з метою надання допомоги у придбанні продуктів. Протягом приблизно п`яти років до цього обвинувачений допомагав їй по господарству, у зв`язку з чим між ними склалися довірливі стосунки.

6.Приблизно до 12:00 години обвинувачений із ОСОБА_12 розмовляли, дивилися телевізор, потім остання дала обвинуваченому 200,00 (двісті) гривень з якими він поїхав до магазину, де купив продукти та сигарети. Гроші ОСОБА_12 давала обвинуваченому з конверту, що лежав на стільці біля її ліжка. Від ОСОБА_12 обвинуваченому було відомо, що вона отримує пенсію 25 числа кожного місяця, тобто пенсію вона отримала напередодні.

7.Після повернення до будинку ОСОБА_12 обвинувачений віддав їй покупки, пачку сигарет вона залишила обвинуваченому, вони сіли попити кави. Приблизно о 14:00 годині обвинувачений поїхав додому.

8.Приблизно о 19:00 годині обвинувачений поїхав до свого приятеля свідка ОСОБА_13 , з яким вони протягом години разом займалися ремонтом мотоцикла останнього, а потім поїхали до магазину ПП Буханок, який працює і як магазин і як бар, де сіли за стіл, який стояв на вулиці та вживали пиво, яким їх пригостив знайомий.

9.Через невеликий проміжок часу, ще до 21:00 години обвинувачений та ОСОБА_13 поїхали додому до останнього, взяли гроші та, повернувшись в бар, купили на ці гроші ще пива.

10.Протягом вечора, до вчинення кримінального правопорушення обвинувачений вжив 3-4 літри пива та, за власною оцінкою, перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння.

11.Приблизно о 22:00 годині до бару прийшла дружина ОСОБА_13 та забрала його додому.

12.Після цього у обвинуваченого виник умисел на викрадення майна, належного загиблій ОСОБА_12 .. Приблизно о 22:30 годині обвинувачений вирушив від бару до домоволодіння ОСОБА_12 . Прийшовши, взяв у підсобному приміщенні металевий прут та сокиру для того, щоб зірвати скобу навісного замку. Зайшовши в дім, почув, що працює телевізор та пройшов до кімнати, де спала ОСОБА_12 .

13.На стільці біля ліжку побачив конверт, в якому знаходилися гроші. В цей час ОСОБА_12 прокинулась і, злякавшись, що вона розуміє, що відбувається, не бажаючи відмовлятися від свого задуму, обвинувачений двічі вдарив її сокирою по голові, після чого заволодів грошима, що знаходилися у конверті та повернувся до бару, де витратив викрадені гроші на власний розсуд, зокрема на придбання алкоголю та сигарет та відпочивав у барі до його закриття.

14.Металевий прут він викинув по дорозі до бару, а сокиру закинув у горищне приміщення покинутого будинку.

15.Наступного ранку, приблизно о 07:00 годині 27.12.2014 року обвинуваченого розбудила мати та повідомила, що до них прийшла поліція, яка шукає усіх, хто ввечері був в барі. Так, додому до обвинуваченого прийшли двоє співробітників поліції та забрали його з собою. З цього часу обвинувачений постійно знаходився під контролем співробітників поліції.

16.До зміни своїх показань обвинувачений стверджував, що в цей вечір в нього були свої власні кошти в сумі приблизно 400,00 гривень, які він заробив, допомагаючи по господарству ОСОБА_12 та іншим особам, але не хотів їх витрачати разом з ОСОБА_13 , проте пізніше почав витрачати.

17.Також обвинувачений заявляв про застосування до нього співробітниками міліції фізичного та психологічного насильства із метою спонукання його до визнання вини, а досудове розслідування із самого початку проводилося упереджено, слідчі дії проводилися виключно стосовно нього, поліцейські казали, що на знарядді вбивства обов`язково будуть знайдені сліди обвинуваченого.

18.Обставини, викладені у двох попередніх абзацах заперечив сам обвинувачений, надаючи свої показання в кінці судового розгляду, вказавши, що вони є неправдивими та були ним використані в якості способу захисту від обвинувачення, оскільки він з особистих мотивів не хотів визнавати свою вину у скоєному злочині.

19.Пояснюючи причини зміни своїх показань в судовому засіданні, обвинувачений вказав, що з моменту вчинення злочину пройшло вже майже десять років, він втомився від постійного відчуття своєї вини та хоче правдивими показаннями та щирим каяттям полегшити свою совість, знявши з душі тягар.

20.Говорячи про те, чим саме є для нього щире каяття, обвинувачений вказав, що за час, який минув з моменту вчинення злочину, він осягнув, що накоїв, позбавивши ОСОБА_12 життя і це завдає йому великого болю, він жалкує про зроблене, неодноразово просив вибачення у потерпілої.

21.Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, окрім визнання вини самим обвинуваченим, підтверджується також й іншими дослідженими судом доказами.

22.Так, в ході проведення 28.12.2014 року з обвинуваченим слідчого експерименту останній показав, яким чином ним вчинялися дії, спрямовані на проникнення до домоволодіння вбитої, завдання їй ударів та залишення місця події. Хід проведення слідчого експерименту фіксувався як за допомогою фотозйомки, так і відеозапису. Відеозапис слідчого експерименту знаходиться на дискові, що має пошкодження, яке дозволяє лише часткове його відтворення. Зокрема, в судовому засіданні були дослідженні відеозаписи «РС280001», тривалістю 17 хвилин 23 секунди (00:00 04:36, 10:45-17:23) та «РС280002», тривалістю 58 секунд (відтворено повністю) (т. 2, а.п. 171-185).

23.В судовому засіданні обвинувачений підтвердив правдивість інформації, викладеної у протоколі та на відеозаписі проведення слідчого експерименту.

24.Свідок ОСОБА_14 , сусідка ОСОБА_12 , повідомила суду, що іноді допомагала їй по господарству. 26.12.2014 року ввечері вона була у неї вдома останній раз. В цей вечір ОСОБА_12 попросила закрити її в будинку на навісний замок. Вранці, на світанку, приблизно о 06:30 вона прийшла відчинити замок, побачила, що двері відчинені та працює телевізор. Зайшовши до будинку, побачила ОСОБА_12 на ліжку та покликала її, але та не відзивалась, повністю була накрита ковдрою. Злякавшись, свідок одразу звернулась до сусідки ОСОБА_15 та повідомила, що ймовірно ОСОБА_12 померла. Повернувшись до загиблої, вони побачили плями крові та викликали міліцію. Потім зателефонувала до рідної сестри загиблої ОСОБА_16 . Напередодні вбивства загибла отримала пенсію та передала їй 300,00 гривень за допомогу по господарству. Обвинувачений час від часу допомагав загиблій ОСОБА_17 , по господарству. Повідомила, що під час огляду будинку працівники міліції знайшли під матрацом грошові кошти у розмірі 2.000,00 (дві тисячі) гривень.

25.Свідок ОСОБА_16 , сестра загиблої ОСОБА_12 , повідомила суду, що вранці 26.12.2014 року їй зателефонувала ОСОБА_18 , та розповіла, що з її сестрою сталося горе. Вона одразу вирушила до домоволодіння сестри, в будинку вже був присутній сільський голова. Загибла ОСОБА_12 лежала на ліжку, на правому боці, обличчям до кімнати, головою до виходу, ковдра була відкинута, а голова загиблої закривавлена. Біля ліжка стояв стілець, що саме на ньому лежало того дня свідок не пам`ятає, але зазначила, що зазвичай ОСОБА_12 , зберігала там гроші на поточні витрати, рушник, цукерки, пігулки та питну воду. Обвинуваченого ОСОБА_7 , у сестри ніколи не бачила, але зі слів ОСОБА_12 , їй було відомо, що обвинувачений, а також ОСОБА_18 , допомагали їй по господарству.

26.Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що у 2014 році займала посаду начальника поштового відділення села Поділля Веселинівського району Миколаївської області. До посадових обов`язків свідка належало адресно доставляти пенсію до пенсіонерів села. Наприкінці дня 25.12.2014 року свідок завітала до ОСОБА_12 , та передала їй пенсію, яку та поклала на стілець. Суму та номінал купюр точно не пам`ятає.

27.Свідок ОСОБА_20 , яка є матір`ю обвинуваченого, повідомила суду, що її син вранці 26.12.2014 року допомагав ОСОБА_12 , по господарству, того ж дня приблизно о 20:00 годині вечора, він перебував у школі на святкуванні Нового року. Через те, що у 22:00 годині вимкнули електроенергію, він прийшов додому, але незабаром пішов до бару, маючи з собою приблизно 400-500 гривень. Повернувся звідти близько опівночі, трохи випивший, у гарному настрої та ліг спати. Зранку приїхала міліція та запропонували його присісти в автомобіль для допиту. Працівники міліції не пояснили їй, що відбувається. Від сусідки їй стало відомо, що в сільській раді допитують всіх хто, напередодні був у барі. Прийшовши до сільської ради, вона з`ясувала, що допит обвинуваченого продовжується. Вирішивши, зайти до кабінету, де проводився допит обвинуваченого, побачила, що двоє працівників міліції примушують його визнати вину у вбивстві ОСОБА_12 . З`ясувавши, що свідок є матір`ю обвинуваченого, працівники міліції попросили її повернутися додому та віддати одяг, в якому він був одягнути напередодні ввечері. Свідок віддала куртку чорного кольору. Характеризує обвинуваченого як спокійну людину, яка завжди виявляла бажання допомогти іншим.

28.З показань свідка ОСОБА_21 вбачається, що ОСОБА_12 , була його сусідкою. Ввечері 26.12.2014 року, о 22:00 годині, він вирушив від свого місця проживання до дому брата, щоб ввімкнути світло, а після, приблизно о 22:30 годині прийшов до бару ПП Буханок. В той вечір він бачив у барі обвинуваченого, ОСОБА_22 та ОСОБА_13 . Зазначив, що у той вечір перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому приблизно о 23:30 годині попросив знайомого, у котрого була машина, відвезти його додому.

29.Вказані показання були надані свідком Веселинівському суду Миколаївської області при розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_7 та у зв`язку зі смертю свідка на момент розгляду справи Корабельним районним судом міста Миколаєва, оголошені в судовому засіданні (актовий запис Виконавчого комітету Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 07 від 24.06.2019 року).

30.Також в ході судового розгляду, у зв`язку неможливістю з`явлення в суд свідка ОСОБА_13 , який призваний для проходження військової служби за мобілізацією (наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 7 від 25.02.2022 року ) були оголошені його показання, надані Веселинівському районному суду Миколаївської області. З показань свідка вбачається, що з обвинуваченим він перебуває у товариських відносинах. Вдень, 26.12.2014 року він разом з ОСОБА_7 працював у односельчанки, яка заплатила їм за роботу гроші, а ввечері того ж дня він вирішив пригостити обвинуваченого алкогольними напоями за свій рахунок. Приблизно о 20:00 годині вечора того ж дня свідок з обвинуваченим приїхали на мотоциклі до бару, де розпили пляшку пива об`ємом 2 літра, яку придбав для них ОСОБА_23 . Приблизно о 20:30 годині обвинувачений зі свідком поїхати додому до останнього, де взяли ще гроші, після чого повернулися до бару, та продовжили розпивати алкогольні напої. Приблизно о 22:00 годині свідок покинув тому, що за ним прийшла дружина та запропонувала піти додому.

31.В ході судового розгляду було відтворено показання свідка ОСОБА_22 , у яких він пояснив, що 26.12.2014 року, приблизно о півночі він зайшов до бару та побачив там обвинуваченого, з яким вони підійшли до барної стійки. Обвинувачений придбав пачку сигарет, три порції горілки по 50 грам та три пляшки пива, щоб пригостити його та ОСОБА_21 , заплативши приблизно 60,00 гривень. Приблизно через 20 хвилин вони залишили бар, оскільки той вже зачинявся.

32.Відтворення показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_13 та ОСОБА_22 відбувалося за згодою сторін, було викликано об`єктивною неможливістю їх допиту в залі суду. З урахуванням того, що первісні покази надавалися ними в залі суду із забезпеченням права учасників провадження на проведення перехресного допиту, на переконання суду, таке оголошення показів не потягло за собою порушення принципу безпосередності дослідження доказів

33.Свідок ОСОБА_24 , односельчанка обвинуваченого та загиблої пояснила, що наприкінці грудня 2014 року працювала в магазині-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований по АДРЕСА_3 . В той день у барі була дискотека на якій були, зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_22 . Перед закриттям бару обвинувачений придбав алкогольні напої, розрахувавшись за придбане купюрою номіналом 200,00 гривень. Свідок зазначила, що в ту ніч обвинувачений попросив дозволу залишити у барі свій верхній одяг, який згодом був вилучений працівниками міліції. Про загибель ОСОБА_12 свідкові стало відомо від працівників міліції. Огляд домоволодіння свідка із вилученням вказаного одягу відбувся 29.11.2014 року (т. 2, а.п. 192, 193-197).

34.Свідок ОСОБА_25 був понятим при складанні протоколів затримання та освідування ОСОБА_7 Пояснив, що десять років назад, взимку, працівники міліції запросили його до Веселинівського РВ УМВС в Миколаївській області для проведення слідчих дій, де був присутній обвинувачений, його захисник та ОСОБА_26 . Під час проведення вказаних вище слідчих дій, обвинувачений неодноразово говорив, що вбив ОСОБА_12 сокирою, при цьому посміхався. Зазначив, що не бачив щоб працівниками міліції застосовували до обвинуваченого фізичний чи психологічний тиск під час проведення слідчих дій.

35.Потерпіла ОСОБА_10 є донькою ОСОБА_12 Пояснила суду, що у грудні 2014 року їй зателефонувала сестра матері ОСОБА_16 та повідомила, що її матір вбили, вона лежить закривавлена, накрита покривалом, а голова розбита. Коли потерпіла приїхала до домоволодіння вбитої, труп ОСОБА_12 , вже був направлений до Вознесенського міжрайонного бюро судово-медичної експертизи. Зайшовши до кімнати, де відбулося вчинення злочину, побачила, що шпалери на стінах були у крові. Згодом, слідчий повідомив потерпілу, що у скоєнні злочину підозрюють обвинуваченого ОСОБА_7 . Через те, що мати тяжко ходила, їй була необхідна допомога по господарству, тому їй допомагала сусідка ОСОБА_14 , за що потерпіла платила їй гроші. Від матері їй відомо, що обвинувачений ОСОБА_7 приходив 2-3 рази на тиждень, виконував різноманітну роботу по господарству: копав, сапав, рвав траву. За виконану роботу, ОСОБА_12 платила йому періодично гроші, приблизно 20-30 гривень. Доглядом за нею або пранням її речей обвинувачений не займався, конфліктів між ними не було. Зазначила, що 26.12.2014 року приблизно о 15:00 годині їй зателефонувала матір та повідомила, що зранку отримала пенсію, віддала борг, в неї залишилось близько 300,00 гривень, які вона поклала на тумбочку під рушником, а також, що до неї приходив обвинувачений, більше вони не розмовляли. Алкогольних напоїв мати не вживала, лише ліки. Потерпіла також показала, що від сусідів їй відомо, що в день похорону 29.12.2014 року відбувся слідчий експеримент, під час якого обвинувачений детально розповідав та показував, як вчиняв злочин та визнав вину у скоєному.

36.Відповідно до інформації, що міститься у протоколі огляду місця події від 27.12.2014 року, на землі перед вхідними дверима виявлено металеву скобу у деформовану стані, в будинку труп ОСОБА_12 із тілесними ушкодженнями (т. 2, а.п. 112-139).

37.З інформації, яка міститься у висновку експерта від 15.01.2014 року № 2 вбачається, що на вхідних дверях в коридор з зовнішньої сторони виявлені сліди папілярних узорів пальців рук з розмірами 12*27 мм, залишені безіменним пальцем лівої руки обвинуваченого та слід папілярного узору ділянки долоні руки з розміром 35*46 мм, залишений ділянкою долоні лівої руки обвинуваченого, а на двері в кімнату-спальню виявлені сліди папілярних узорів пальців рук з розмірами 15*24 мм, залишені безіменним пальцем лівої руки обвинуваченого та слід папілярного узору ділянки долоні руки з розміром 22*30 мм, що залишений ділянкою долоні правої руки обвинуваченого (т. 2, а.п. 99-108).

38.З висновку експерта № 313 від 11.02.2015 року (т. 2, а.п. 142-147) вбачається, що смерть ОСОБА_12 настала внаслідок тупої проникаючої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася переломами кісток склепіння черепу та розмозженням тканини головного мозку.

39.При судово-медичному дослідженні трупа виявлений багатооскольчастий перелом луски лівої скроневої кістки з частковими переломами луски потиличної кістки зліва, лівої тім`яної кістки, луски лобової кістки зліва з пошкодженням твердої мозкової оболонки, розмозженням головного мозку в області полюса лівої скроневої частки, ранами на межі лівої скроневої, тім`яної та потиличної областей (рана № 1), на межі лівої лобової та скроневої області (рана № 2), у тім`яній області ближче до скроневої області (рана № 3).

40.Вказані тілесні ушкодження виникли від двох чи більше ударів тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею незадовго до настання смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя та знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_12 .

41.Смерть могла настати за 24 48 годин до судово-медичної експертизи трупа, тобто з 08:00 години 26.12.2024 року до 08:00 години 27.12.2024 року.

42.В ході судового засідання був допитаний експерт ОСОБА_27 (досвід роботи судово-медичним експертом більше 25 років), який підтвердив інформацію, зазначену ним у висновку № 313 від 11.02.2015 року та показав суду, що брав участь в ході огляду місця події та проведення слідчого експерименту окрім того, робив розтин трупа та надавав висновок як експерт.

43.Згідно з інформацією, що міститься у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.12.2014 року, обвинувачений був затриманий о 17:00 годині цього ж дня (т. 2, а.п. 148-151). У той же час, у своїх показаннях обвинувачений неодноразово вказував на те, що фактично він затриманий в цей же день о 07:00 годині, коли його та інших осіб доставили до сільської ради, звідки він вже не мав можливості вийти та вільно обирати місце перебування. За таких обставин, з урахуванням того, що вказані показання обвинуваченого не спростовані, узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_20 суд вважає їх достовірними та час фактичного затримання обвинуваченого визначає як 07:00 година 27.12.2024 року.

44.В ході затримання у обвинуваченого вилучені штани чоловічі (джинси) чорного кольору, кросівки біло-коричневого кольору, мобільний телефон «Samsung» GT S5260 сіро-червоного кольору з сім-картою, а також відібрані зрізи нігтів рук.

45.В ході освідування обвинуваченого 27.12.2014 року встановлено відсутність на його тілі тілесних ушкоджень (т. 2, а.п. 152-153). В ході судового розгляду обвинувачений показав, що вказане освідування він проходив у присутності захисника, але без понятих.

46.У той же час, з показань свідка ОСОБА_25 , що наведені судом вище, вбачається, що він був присутнім при проведенні освідування обвинуваченого та при його затриманні, не повідомляв та не виявляв ознак застосування до нього співробітниками міліції фізичного або психічного насильства. Від допиту іншого понятого свідка ОСОБА_28 обвинувачений відмовився після визнання своєї вини у вчиненому.

47.В ході проведення 27.12.2014 року в період з 13:20 до 14:00 години огляду місця події покинутого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на балці, що підтримує дах будинку, вилучено сокиру, встромлену лезом у дерев`яну балку, на лезі виявлені сліди речовини бурого кольору (т. 2, а.п. 154-165). Вказана сокира була виявлена співробітником поліції підчас здійснення розшукових дій (подвірного обходу) (т. 2, а.п.166). В ході дослідження даного доказу захисник обвинуваченого ОСОБА_8 вказував суду на його недопустимість з огляду на відсутність підстав для проникнення співробітників міліції до вказаного домоволодіння ухвали слідчого судді або дозволу власника. Оцінюючи вказані доводи, суд зазначає, що норми, які регулюють порядок доступу до житла або іншого володіння особи мають на меті забезпечити захист прав цієї або іншої особи. Домоволодіння, в якому знайдено та вилучено сокиру, є покинутим, доступ до нього є вільним для невизначеного кола осіб (відсутня огорожа, двері, вікна), а тому її огляд, на переконання суду, не потребує дозволу власника або слідчого судді, оскільки не порушує нічиїх прав. Зокрема, захисником не вказано, яким саме чином відсутність такого дозволу порушує права обвинуваченого.

48.У свою чергу, обвинувачений підтвердив, що саме в цьому покинутому будинкові він, повертаючись після вчинення злочину до бару з домоволодіння ОСОБА_12 , залишив сокиру, якою наносив удари загиблій.

49.З інформації, що міститься у висновку експерта № 1/3/13 від 05.02.2015 року вбачається, що на лезі та обусі сокири, вилученої в ході огляду покинутої будівлі, виявлено кров людини, генетичні ознаки якої збігаються із генетичними ознаками крові ОСОБА_12 (т. 2, а.п. 207-215).

50.Таким чином, висновок експерта підтверджує як показання обвинуваченого, так і викладене у протоколі проведення слідчого експерименту та дозволяє зробити висновок, що саме цією вилученою сокирою обвинувачений наносив удари ОСОБА_12 .

51.В ході огляду місця події будинку за адресою місця проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 , який був проведений за згодою його власника матері обвинуваченого ОСОБА_20 , було вилучено куртку чоловічу чорного кольору та взуття (кросівки) чорного кольору, які згідно з показами обвинуваченого, були вдягнені на ньому ввечері 26.12.2014 року (т. 2, а.п. 167, 168-170).

52.Саме ці кросівки, за показаннями обвинуваченого, були вдягнені на ньому при вчиненні злочинів.

53.З інформації, що міститься у висновку експерта № 14 від 20.01.2015 року вбачається, що на лівому кросівку, вилученому у ОСОБА_7 при затриманні, виявлено кров людини та клітини з ядрами, генетичні ознаки яких є змішаними та містять генетичні ознаки крові ОСОБА_12 (т. 2, а.п. 236-240).

54.Експерт ОСОБА_29 (досвід роботи більше 10 років) пояснив, що він виконував вказану молекулярну генетичну експертизу у даному. На дослідження йому було надано брюки та кросівки. Стосовно лівого кросівка на зазначив, що всі реакції, які ставилися на наявність крові дали позитивний результат. Повністю підтвердив обставини, викладені у висновку.

55.Таким чином, висновок експерта підтверджує показання обвинуваченого та дозволяє зробити висновок, що вказані сліди крові з`явилися на кросівкові саме підчас вчинення обвинуваченим злочину.

56.В ході огляду місця події приміщення магазину ПП «Буханок» за адресою: АДРЕСА_1 , який був проведений за згодою ОСОБА_24 , було вилучено належний обвинуваченому одяг, який був залишений ним там напередодні, в ніч між 26 та 27 грудня 2014 року куртку чоловічу чорного кольору та светр чорного кольору (т. 2, а.п. 193-197).

57.Також судом дослідженні висновки експерта 14 від 20.01.2015 року, № 16 від 09.02.2015 року вбачається, № 43 від 04.02.2015 року, які не містять інформації, що підтверджує або спростовує обставини, що підлягали доказуванню у даному кримінальному провадженні.

58.Таким чином, проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду докази, перевіривши їх шляхом співставлення між собою, суд приходить до висновку, що вони підтверджують обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, які встановлені судом, не містять суттєвих або таких, що не були усунуті в ході судового розгляду, суперечностей та можуть бути покладені в основу обвинувального вироку стосовно обвинуваченого.

59.Показання обвинуваченого, в яких він визнає свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджуються із показаннями свідків та іншими дослідженими судом доказами стосовно відсутності у обвинуваченого грошей до вчинення злочину та наявності їх після його вчинення, часу його перебування в барі, а головне із відтвореними в ході судового розгляду обставинами вчинення кримінального правопорушеннями формуванням та зміною злочинного умислу, способу проникнення в житло загиблої, здійснення на неї нападу та вбивства, спроб приховування власної ролі у вчиненні злочинів тощо.

60.Таким чином суд доходить висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

61.Дії обвинуваченого, тобто розбій (напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу), поєднаний із проникненням у житло, суд кваліфікує за частиною 4 статті 187 КК України.

62.Дії обвинуваченого, тобто умисне вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) з корисливих мотивів суд кваліфікує за пунктом 6 частиною 2 статті 115 КК України.

63.При цьому обставини, встановлені судом відмінні від обставин, встановлених органом досудового розслідування в частині часу виникнення умислу на вчинення розбою та вбивства загиблої, що не впливає на кваліфікацію діяння обвинуваченого.

64.Вивченням особистості обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що він повнолітній, на момент вчинення інкримінованих йому злочинів не судимий, має повну середню освіту, закінчив курс базової загальновійськової підготовки, з 28.07.2022 року перебував на військовій службі за мобілізацією (в/ч НОМЕР_1 ), не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, за довідкою Снігурівської ВПК №5 хворіє на туберкульоз верхньої частки правої легені, за довідкою наданою Веселинівським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області характеризується посередньо, за довідкою наданою сільською головою села Поділля Веселинівського району характеризується позитивно, що дозволяє суду зробити висновок про посередню, в цілому, характеристику особи обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

65.Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 КК України є щире каяття.

66.Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до пунктів 6, 13 статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.

67.Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких, сукупність усіх обставин, що характеризують дані кримінальні правопорушення, які є умисними, корисливими, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище, наявність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

68.Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами а також про застосування до нього додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки судом встановлений корисливий мотив обвинуваченого.

69.При цьому суд переконаний, що окрім формальних слів про щире каяття та характеристику особистості обвинуваченого, необхідно врахувати й зміну його відношення до скоєного, хоча таке й сталося лише через десять років після вчинення злочину. Тривалий час, проведений в умовах ізоляції від суспільства, надав обвинуваченому можливість переосмислити зроблене і зробити для себе правильні висновки. Так, обвинувачений неодноразово говорив про те, що жалкує про вчинення, засуджує себе, просив вибачення у потерпілої. У суду не виникає сумнівів щодо відвертості такої позиції обвинуваченого, адже він пройшов до неї довгий шлях вже двічі справа щодо нього завершувалася винесенням обвинувального вироку, який пізніше був скасований судом вищої інстанції і позиція обвинуваченого щодо заперечення своєї вини була незмінною.

70.У такий ситуації визнання вини, надання викривальних показів може було викликане дійсно лише однією причиною бажанням залишити позаду брехню та прийняти відповідальність за скоєне, полегшивши тим самим свою совість, як сказав сам обвинувачений «зняти тягар з душі».

71.Не може суд залишити поза своєю увагою й те, що левова частина доказів, які суд поклав в основу обвинувального вироку, можуть бути розглянуті під дуже різними кутами залежно від показань обвинуваченого.

72.Виходить, що це не обвинувачений визнав вину під тиском доказів, а саме показання обвинуваченого в контексті дослідження інших доказів дозволили суду встановити дійсну картину скоєного ним злочину.

73.Викладене дозволяє суду при визначенні покарання виходити з мінімального розміру, встановленого санкціями відповідних статей (частин статей) КК України.

74.Остаточне покарання обвинуваченому на підставі частини 1 статті 70 КПК України суд визначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

75.Окрім того, судом встановлено, що після вчинення злочинів обвинувачений вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07.04.2022 року був засуджений за частиною 2 статті 185 КК України, статтею 71 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі та відбуває призначене судом покарання в період з 27.11.2022 року до даного часу.

76.За таких обставин, керуючись положеннями частини 4 статті 70 КПК України, суд призначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

77.Судом встановлено, що 27.12.2014 року обвинувачений був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, після цього до 09.10.2019 року в рамках даного кримінального провадження постійно утримувався під вартою або відбував покарання за призначеними судом вироками:

-27.12.2014 року 25.08.2015 року тримання під вартою (попереднє ув`язнення);

-26.08.2015 року 30.03.2016 року відбування покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.06.2015 року;

-31.03.2016 року 20.12.2016 року тримання під вартою (попереднє ув`язнення);

-21.12.2016 року 16.04.2019 року відбування покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.07.2016 року;

-17.04.2019 року 09.10.2019 року тримання під вартою (попереднє ув`язнення).

78.Після цього 04.09.2024 року до обвинуваченого знову був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (попереднє ув`язнення), який є чинним на момент винесення вироку.

79.У відповідності до правового висновку ВП ВС від 29.08.2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) суд зараховує весь без виключення строк утримання ОСОБА_7 під вартою у даному кримінальному провадженні (строк попереднього ув`язнення) у строк відбування ним покарання із розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язненням) за два дні позбавлення волі.

80.Строк відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі за попередніми (скасованими) вироками, що ухвалювались у даному провадженні, підлягає зарахуванню у строк відбування ОСОБА_7 покарання із розрахунку один день відбування покарання за один день позбавлення волі.

81.Окрім того, відповідно до частини 4 статті 70 КК України, в строк призначеного судом остаточного покарання суд зараховує покарання у вигляді позбавлення волі, відбуте ОСОБА_7 за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07.04.2022 року в період з дати приведення вироку до виконання, а саме з 27.11.2022 року по дату застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у поточному кримінальному провадженні 04.09.2022 року.

82.Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.

83.Суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати витрати на проведення експертиз:

-№1/31/13 від 05.02.2015 року 2.661,12 гривень (дві тисячі шістсот шістдесят одна) гривня 12 копійок;

-№16 від 09.02.2015 року 3.530,40 (три тисячі п`ятсот тридцять) гривень 40 копійок;

-№14 від 20.01.2015 року 3.530,40 (три тисячі п`ятсот тридцять) гривень 40 копійок;

-№15 від 11.02.2015 року 3.530,40 (три тисячі п`ятсот тридцять) гривень 40 копійок;

-№ 2 від 15.01.2014 року 393,12 гривень (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок;

а всього 17.175,84 гривень (сімнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень 84 копійки.

84.На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

85.ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115КК України та призначити йому покарання:

-за пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією майна;

-за частиною 4 статті 187 КК України позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією майна.

86.На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією майна.

87.На підставі частини 4 статті 70 КК України, з урахуванням покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, призначеного ОСОБА_7 вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07.04.2022 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років із конфіскацією майна.

88.Строк відбування ОСОБА_7 покарання рахувати з дати приведення вироку до виконання.

89.Відповідно до частини 4 статті 70, частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк призначеного покарання:

-з 27.12.2014 року по 25.08.2015 року строк попереднього ув`язнення (досудового тримання під вартою) із розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язненням) за два дні позбавлення волі;

-з 26.08.2015 року по 30.03.2016 року відбування покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.06.2015 року із розрахунку один день відбування покарання за один день позбавлення волі;

-з 31.03.2016 року по 20.12.2016 року строк попереднього ув`язнення (досудового тримання під вартою) із розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язненням) за два дні позбавлення волі;

-з 21.12.2016 року по 16.04.2019 року відбування покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.07.2016 року із розрахунку один день відбування покарання за один день позбавлення волі;

-з 17.04.2019 року по 09.10.2019 року строк попереднього ув`язнення (досудового тримання під вартою) із розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язненням) за два дні позбавлення волі;

-з 27.11.2022 року по 03.09.2024 року відбування покарання за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 07.04.2022 року із розрахунку один день відбування покарання за один день позбавлення волі;

-з по 04.09.2024 року по день, що передує даті приведення вироку до виконання строк попереднього ув`язнення (досудового тримання під вартою) із розрахунку один день тримання під вартою (попереднього ув`язненням) за два дні позбавлення волі.

90.Обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

91.Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення експертиз в сумі 17.175,84 гривні (сімнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень 84 копійки.

92.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

93.Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

94.Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що отримується під вартою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

95.Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3