Єдиний унікальний номер 725/9190/21
Номер провадження 1-в/725/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

провідного інспектора Першотравневого районного сектору філії ДУ «Центру пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці подання начальника Першотравневого районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку у відношенні засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2025 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці звернулася начальник Першотравневого районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_7 з поданням про звільнення від відбування ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У вищевказаному поданні посилався на те, що вироком Першотравневого районного від 04.01.2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин. Вирок набрав законної сили 15.04.2022 року.

Крім того, зазначала, що зі злів засудженого ОСОБА_6 їй стало відомо, що він з 07.04.2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 був призваний у Збройні Сили України на військову службу за загальною мобілізацією ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та надав на підтвердження даної інформації копію військового квитка, де зазначено, що 07.04.2022 року він призваний ШРТЦК та СП по мобілізації на військову службу.

Надалі, із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 від 25.05.2022 року їй стало відомо, що сержанта ОСОБА_6 призначено наказом Головнокомандувача Збройних сил України від 30.04.2022 року №72-РС старшим оператором 1 відділення групи спеціального призначення 1 групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення загону спеціального призначення, ВОС-107923Ф, який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 .

15.11.2023 року Першотравневим районним сектором філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області до ВЧ- НОМЕР_1 направлено запит для підтвердження чи спростування факту проходження військової служби у лавах Збройних сил України громадянином ОСОБА_6

09.01.2024 року з військової частини НОМЕР_1 Першотравневим районним сектором філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області отримано повідомлення №4519 від 26.12.2023 року та довідку №2462 від 05.12.2023 року, яка підтверджує факт проходження сержантом ОСОБА_6 військової служби у ВЧ- НОМЕР_1 з 22.09.2022 року по теперішній час.

Посилаючись на вищевказане, просила звільнити ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву про розгляд подання у її відсутності, просила подання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти звільнення ОСОБА_6 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття засудженого, який повідомлений належним чином не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що воно обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що вироком Першотравневого районного від 04.01.2022 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин. Вирок набрав законної сили 15.04.2022 року

27.04.2022 року, Першотравневим районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій областіотримано та прийнято до виконання.

20.04.2022 року засудженому ОСОБА_6 за адресою місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 було направлено виклик на 27.04.2022 року для постановки на облік.

Однак, як вбачається із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 від 25.05.2022 року стало відомо, що сержанта ОСОБА_6 призначено наказом Головнокомандувача Збройних сил України від 30.04.2022 року №72-РС старшим оператором 1 відділення групи спеціального призначення 1 групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення загону спеціального призначення, ВОС-107923Ф, який прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 .

В подальшому, 15.11.2023 року, Першотравневим районним сектором філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області направлено до ВЧ- НОМЕР_1 запит для підтвердження чи спростування факту проходження військової служби у лавах Збройних сил України громадянином ОСОБА_6

09.01.2024 року з військової частини НОМЕР_1 отримано повідомлення №4519 від 26.12.2023 року та довідку №2462 від 05.12.2023 року, яка підтверджує факт проходження сержантом ОСОБА_6 військової служби у ВЧ- НОМЕР_1 з 22.09.2022 року по теперішній час.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, що ОСОБА_6 з 07.04.2022 року призваний та проходить військову службу у лавах Збройних сил України у військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України вбачається, що у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом строку, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Як вбачається із вимоги ДІАП НП України від 13.02.2025 року інформація про вчинення ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень відсутня.

Одним із видів покарання є громадські роботи (п. 4 ч. 1 ст. 51 КК України), які у розумінні статті 56 КК України є особливою формою державного примусу, що застосовується судом від імені держави з урахуванням принципу необхідності і достатності до особи, винної у вчиненні злочину, та полягають у виконанні у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим громадських робіт сам по собі не свідчать про ухилення від відбування цього покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 та ст. 390 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями КК України.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає винною у вчинені нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особу буде визнано винною в ухиленні від відбування покарання.

В матеріалах відсутні відомості, які б доводили належним чином про ухилення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, зокрема про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України або про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності. Отже, немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Оскільки на даний час відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді 80 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, та з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

З 04.01.2022 засуджений до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувався, обвинувальний вирок відносно останнього за ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України не виносився.

ОСОБА_6 будучи засудженим до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення за час перебування на обліку не притягувався.

Відповідно до ч. 14 ст. 537 КПК України під час виконання вироків вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Очевидно, що під час виконання вироків суд вправі вирішувати й питання, що виникли в процесі виконання вироків.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 п.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе подання задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ч. 1 ст. 78, 80 КК України, ст. ст. 369, 372, 537 ч. 1 п. 9, 539 ч. 2 п.3 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Першотравневого районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку у відношенні засудженого ОСОБА_6 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , засудженого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 січня 2022 року від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Першотравневого районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1