Справа № 638/2503/25
Провадження № 1-кс/638/669/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи сектору поліцейської діяльності №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, зобов`язати уповноважену особу сектору поліцейської діяльності №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості по заяві ОСОБА_4 від 11.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 11.01.2025 року ОСОБА_4 звернувся до сектору ПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області із письмовою заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення у вигляді неправомірних дій з боку директора фермерського господарства «Моноліт» ОСОБА_5 , котрий заборгував ОСОБА_4 кошти за орендну плату. Також заявник стверджує, що ОСОБА_5 не надає можливості ознайомитися із документами фермерського господарства про оплату за оренду землі ні заявнику, ні поліції. 05.02.2025 року на адресу місця проживання ОСОБА_4 надійшов лист №58/119-72/2025 від 18.01.2025 із повідомленням, підписаним начальником СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про те, що за результатами перевірки по фактах, викладених ОСОБА_4 у заяві не було встановлено будь-яких ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою внесено не було, а перевірку припинено на підставі ЗУ «Про звернення громадян». Вважає таке рішення необґрунтованим та передчасним. Натомість на переконання заявника в діях директора фермерського господарства «Моноліт» ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України (шахрайство, вчинене в умовах воєнного стану).

Заявник в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, просив скаргу розглянути без його участі.

Частина 3 ст. 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. Водночас, участь особи у розгляді скарги є її правом, а не обов`язком, і вона вільна у використанні цього права відповідно до засади диспозитивності (ч. 1 ст. 26 КПК України). Кримінальний процесуальний закон не пов`язує можливість захисту прав особи з її безпосередньою участю у судовому засіданні, а тому неприбуття скаржника у судове засідання не є перешкодою для розгляду його скарги по суті.

Уповноважена особа СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Його неявка, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст скарги, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України покладають на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Порядок внесення таких відомостей врегульований ч. 5 ст. 214 КПК України та розділом ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року. Зокрема, цими нормативно-правовими актами передбачено, що до ЄРДР підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Викладене свідчить про наявність у слідчого та прокурора обов`язку після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, перевірити достатність інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і лише за наслідками такої перевірки ним може бути ухвалене рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Оцінюючи, чи відбулося виконання цього обов`язку відповідно до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя має з`ясувати, чи містить зміст повідомлення про кримінальне правопорушення обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На адресу СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 11.01.2025 року надійшло звернення ОСОБА_4 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що директором СФГ «Моноліт» ОСОБА_5 не виплачено ОСОБА_4 орендну плату з оренди земельної ділянки розміром 0,37 га за 2024 рік у розмірі 1390 гривень, чим на думку заявника вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

Так, частиною 1 статті 190 КК України передбачена відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). При цьому, частиною 3 статті 190 передбачена відповідальність за шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Разом із тим п.2 примітки до ст.185 КК України встановлено, що у статтях 185, 186, 189 та 190 цього Кодексу значна шкода визнається із врахуванням матеріального становища потерпілого та якщо йому спричинені збитки на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зауважує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацію про його обставини, втім таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення.

Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, втім наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

ОСОБА_4 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначає про ймовірне вчинення директором СФГ «Моноліт» ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Разом з тим, заява не містить конкретних відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що лише наявність у повідомленні конкретних та об`єктивних відомостей, які свідчать про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, створює у слідчого (прокурора) обов`язок внести їх до ЄРДР. Саме по собі твердження заявника про існування кримінального правопорушення, за відсутності таких відомостей, не є достатньою підставою для ініціювання досудового розслідування.

Враховуючи, що скерована до СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області заява ОСОБА_4 від 11 січня 2025 року фактично не містила конкретних та об`єктивних відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, чи будь-якого іншого кримінального правопорушення, тому в уповноважених осіб СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області відсутній обов`язок вносити відомості до ЄРДР, а тому їх дії не суперечили вимогам ст. 214 КПК України.

Викладене свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1