Справа №591/7683/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/1/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми заяву ОСОБА_6 про відвід прокурору ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 591/7683/20 за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14.12.2020 щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність службової особи Сумської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

заявника ОСОБА_10 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У Сумському апеляційному суді знаходиться на розгляді кримінальне провадження за апеляційними скаргами заявника ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14.12.2020 щодо відмови у задоволенні його скарги на бездіяльність службової особи Сумської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На початку апеляційного розгляду ОСОБА_10 заявив відвід прокурору ОСОБА_9 з підстав не реагування прокурором на його заяву про незаконне утримання його під вартою без судового рішення.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст заяви про відвід прокурору, доводи представника заявника ОСОБА_11 , яка підтримала заявлений ОСОБА_10 відвід прокурору, доводи прокурора ОСОБА_9 про відсутність законних підстав для задоволення йому відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявленого відводу, колегія суддів вважає, що відвід прокурору задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, такій засаді судочинства як законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ст. 9 КПК), згідно якої під час кримінального провадження суддя/суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Високий Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (рішення від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Відповідно ч. 1 ст. 77 КПК, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу

Як убачається із заявленого ОСОБА_10 відводу прокурору останній не містить обставин, встановлених ст. 77 КПК, які б унеможливили участь прокурора ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, у тому числі і з підстав того, що саме ОСОБА_9 відмовив йому у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Так, відвід у кримінальному процесі це усунення учасників кримінального процесу від участі у справі за заявою сторони (або за власною ініціативою того, хто відводиться самовідвід) за наявності передбачених процесуальним законом обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Метою застосування інституту відводів є:

1) належне виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК);

2) забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження;

3) винесення законного, обґрунтованого і справедливого рішення в кожному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 2, 9 КПК щодо обов`язку суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, колегія суддів вважає, що заявлений ОСОБА_10 відвід прокурору не є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого у його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 77, 80 КПК України,

постановила:

Відмовити ОСОБА_12 в задоволенні його заяви про відвід прокурору ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4