провадження № 1-кп/361/706/24
ВИРОК

Іменем України

28 січня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000591 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нетреба Рівненської області, освіта середня спеціальна, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України,

встановив:

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація. 24.02.2022 о 5 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 годині 10 хвилин Збройними Силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та Збройних Сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська Російської Федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває до цього часу.

Встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , за невстановлених обставин, але не пізніше травня 2022 року, виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці зареєстрував обліковий запис у соціальній мережі «Facebook» на ім`я « ОСОБА_6 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09:23 ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням мобільного телефону «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , зі свого облікового запису у соціальній мережі «Facebook» на ім`я « ОСОБА_6 » розмістив публікацію, яка містить наступний текст: « ОСОБА_8 писал и говорил об этом ещё в 2014 году… Пора бы уже всем это понять! ОСОБА_8 : «Не сомневаюсь, начнись война с Западом или Китаем, российские войска будут направляться на заведомо безнадёжные позиции в котлы, как это происходило здесь с ВСУ и ополчением… Русских и украинцев просто изматывают перед большой войной! Братья! Я вижу, как враги, разделив наш народ, готовят ему большую войну…Накануне большой войны нам открылись лица наших истинных врагов, которые разделили наши народы в 1991 году и до сих пор удерживают свою власть на нашей земле, организуя в ней перевороты и майданы, а затем стравливая нас в гражданских войнах…» та коментарі до неї: «Коментар користувача ОСОБА_9 від 09:51 10.05.2022 «Интересно, если бы ОСОБА_10 у м е р 23 февраля 2022 года, 24 февраля че бы было? Согласно словам Немцова - ничего бы не было. Говорильня одна». Коментар користувача ОСОБА_6 від 10.05.2022 о 10:02:« ОСОБА_11 он всего лишь кукла. Кукловоды за ширмой.» Коментар користувача ОСОБА_9 від 10.05.2022 о 10:04:«Valentin Kaverin Valentin Kaverin но, может быть, я не настаиваю, но может быть, города Украины стояли бы целыми....» Коментар користувача ОСОБА_6 від 10.05.2022 о 10:07:«Mariya Seker Galtseva нет. Все идёт по плану zиона.», чим поширив матеріали, надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб.

Згодом, 03.08.2022 р. о 19:18 ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням мобільного телефону «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , зі свого облікового запису у соціальній мережі «Facebook» на ім`я « ОСОБА_6 » розмістив публікацію, яка містить наступний текст: «Когда мне говорят - «Это было до войны», мне приходит на ум только 1940 год. Больше я не могу вспомнить ближайшую войну…» та коментар до неї: « ОСОБА_12 отчего ты думаешь, что руками российских наёмников. Я к примеру понимаю, что на территории Украины находятся подразделения НАТО и Израиля. Кто им помешает быть той третьей силой, которая может уничтожать и наших и ихних. Скорее всего так и есть. И все эти удары возможно их рук дело», чим поширив матеріали, надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб.

Окрім цього, 05.03.2023 о 16:14 ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням мобільного телефону «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , зі свого облікового запису у соціальній мережі «Facebook» на ім`я « ОСОБА_6 » розмістив публікацію, яка містить наступний текст: «У нынешней "РОССИИ" и" УКРАИНЫ" есть общий хозяин, общая столица , которая находится не в Москве и не в Киеве. "Россия" и "Украина" не объявляют друг другу войну, поскольку для этого необходимо обладать правосубъектностью, которой нет ни у одной из сторон.

В итоге: на территории СССР две колониальные коммерческие фирмы, зарегистрированные в США, убивают настоящих граждан СССР. Сначала они забрали наши недра, затем забрали наши деньги, после этого они забрали наше здоровье, и теперь они пришли за нашими жизнями ...Присвоили все, чем жил народ, разрушили образование, сделали недоступной медицину, лишили гарантированной работы и жилья, украили пенсии. И все сильнее пугают вымирающий народ репрессиями из прошлого, в котором сажали и расстреливали как раз таких приватизаторов, как они. А теперь еще и погнали нас на братоубийственную бойню...Это не русско-украинская война, а война российской, украинской и западной глобальной олигархи против простого народа Украины и России, вне зависимости от национальной принадлежности. Спящие народы либо исчезают, либо просыпаются рабами. Их цели - уничтожить армии в междоусобице, экономики, свести с ума народы стрессами, и враг может спокойно входить на несопротивляющиеся территории. Посмотришь "украинские" и "российские" каналы, и на всех, как под копирку, обвиняется только противоположная сторона, и нет ни намека на то, что хозяин и организатор уничтожение братьев общий...», чим поширив матеріали, надавши можливість ознайомитись із ними необмеженій кількості осіб.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він за вищевикладених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, поширив матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що цілком розуміє свої права, які роз`яснені судом як під час підготовчого судового засідання та і перед оголошення початку судового розгляду, в тому числі правом залучення захисника для захисту обвинуваченого, яке визначено п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 1, 3 ст. 54 КПК України, заявив, що не потребує участі у справі захисника, самостійно буде здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, яке йому цілком зрозуміле.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю та показав, що дійсно з використанням мобільного телефону «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, зі свого облікового запису у соціальній мережі «Facebook» на ім`я « ОСОБА_6 » розмістив публікації, які зазначенні в обвинувальному акті. Під час розміщення публікацій не розумів що саме порушує, оскільки Конституцією України гарантовано, що кожна людина має право безперешкодно дотримуватися своїх поглядів. Його публікації в соціальних мережах потрапили під критику, але стверджує, що це було його особисте висловлювання. Не підтримує війну. Бажає миру на Україні і з іншої сторони.

Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати характеризуючі матеріали на обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин та надані підтверджуючі матеріали щодо вини обвинуваченого. На підставі чого просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які були досліджені під час судового розгляду, а саме:

Згідно рапорту оперуповноваженого 2 відділу ГВ КІБ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області лейтенанта ОСОБА_13 від 14.07.2023 року у ході проведення контрозвідувальних заходів отримано достовірні дані щодо поширення ОСОБА_5 через власну сторінку у соціальній мережі «Facebook» публікації, у яких міститься заперечення збойної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікує осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією.

На підставі вказаного повідомлення 20.07.2023 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за номером 0000591.

На підставі доручення начальника відділу слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області від 20.07.2023 року начальнику 2 відділу ГВ КІБ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області з залученням оперативним співробітникам доручено провести необхідні слідчі /розшукові/ дії та процесуальні дії для встановлення осіб, провести огляд інтернет сторінки облікового запису соціальної сторінки під іменем « ОСОБА_5 » Виготовити відповідний протокол та долучити до нього додатки, що пояснюють його зміст.

На виконання вказаного доручення було встановлено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , користується телефоном НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.0.2023 року слідчим у кримінальному провадженні N?0000591 20.07.2023р. надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення:персональних електронно-обчислювальних машин (комп?ютерної техніки), носіїв інформаці (ПЕС ноутбуків, планшетів, флеш-носіїв, жорстких дисків та магнітних носіїв інформації), мобільних телефонів, на яких може міститись інформація щодо розміщення гр. України ОСОБА_5 матеріалів, які містять окремі ознаки виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України.

На підставі вказаної ухвали проведено обшук помешкання ОСОБА_5 у його присутності, за участі понятих. У ході обшуку ОСОБА_5 добровільно видала свій власний мобільний телефон марки «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , на якому виявлено обліковий запис у соціальній мережі «Facebook» на ім`я « ОСОБА_6 », на якій містяться публікації, які можуть містити ознаки визнання правомірною, заперечення, виправдовування збройної агресії РФ.

Згідно протоколу огляду від 26.09.2023 року об`єктом огляду був мобільний телефон марки «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , який використовувався ОСОБА_5 для ведення облікового запису соціальної мережі «Facebook» під іменем « ОСОБА_6 ». Вказаний мобільний телефон вмикався з використанням паролю НОМЕР_5 . В ході огляду вказаного облікового запису соціальної мережі «Facebook» під іменем « ОСОБА_6 » виявлено ряд публікацій, а саме:

10.05.2022 р. о 09:23 год. містить наступний текст: « ОСОБА_8 писал и говорил об этом ещё в 2014 году… Пора бы уже всем это понять! ОСОБА_8 : «Не сомневаюсь, начнись война с Западом или Китаем, российские войска будут направляться на заведомо безнадёжные позиции в котлы, как это происходило здесь с ВСУ и ополчением…Русских и украинцев просто изматывают перед большой войной! Братья! Я вижу, как враги, разделив наш народ, готовят ему большую войну…

Накануне большой войны нам открылись лица наших истинных врагов, которые разделили наши народы в 1991 году и до сих пор удерживают свою власть на нашей земле, организуя в ней перевороты и майданы, а затем стравливая нас в гражданских войнах…» та коментарі до неї: «Коментар користувача ОСОБА_9 від 09:51 10.05.2022 «Интересно, если бы Путин у м е р 23 февраля 2022 года, 24 февраля че бы было? Согласно словам Немцова - ничего бы не было. Говорильня одна» Коментар користувача ОСОБА_6 від 10:02 10.05.2022 « ОСОБА_11 он всего лишь кукла. Кукловоды за ширмой.»

Коментар користувача ОСОБА_9 від 10:04 10.05.2022 «Valentin Kaverin Valentin Kaverin но, может быть, я не настаиваю, но может быть, города Украины стояли бы целыми....» Коментар користувача ОСОБА_6 від 10:07 10.05.2022 «Mariya Seker Galtseva нет. Все идёт по плану zиона.».

Відповідно до висновку експерта Сумського відділення ННЦ ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 1637 від 09.11.2023, у текстовому матеріалі публікації, яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в коментарях до неї автором яких є користувач під нікнеймом « ОСОБА_6 », на інтернет-сторінці особи на ім`я « ОСОБА_14 : ІНФОРМАЦІЯ_4 містяться висловлювання, виражені у формі заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

03.08.2022 р. о 19:18 год. містить наступний текст: «Valentin Kaverin» - «Когда мне говорят - «Это было до войны», мне приходит на ум только 1940 год. Больше я не могу вспомнить ближайшую войну…» та коментар до неї: « ОСОБА_12 отчего ты думаешь, что руками российских наёмников. Я к примеру понимаю, что на территории Украины находятся подразделения НАТО и Израиля. Кто им помешает быть той третьей силой, которая может уничтожать и наших и ихних. Скорее всего так и есть. И все эти удары возможно их рук дело».

Відповідно до висновку експерта Сумського відділення ННЦ ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 1637 від 09.11.2023, у текстовому матеріалі до публікації, яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_5 , в коментарі до неї автором якого є користувач під нікнеймом « ОСОБА_6 », на інтернет-сторінці особи на ім`я « ОСОБА_14 містяться висловлювання, виражені у формі заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

05.03.2023 р. о 16:14 год. містить наступний текст: «У нынешней "РОССИИ" и" УКРАИНЫ" есть общий хозяин, общая столица , которая находится не в Москве и не в Киеве. "Россия" и "Украина" не объявляют друг другу войну, поскольку для этого необходимо обладать правосубъектностью, которой нет ни у одной из сторон. В итоге: на территории СССР две колониальные коммерческие фирмы, зарегистрированные в США, убивают настоящих граждан СССР. Сначала они забрали наши недра, затем забрали наши деньги, после этого они забрали наше здоровье, и теперь они пришли за нашими жизнями ...

Присвоили все, чем жил народ, разрушили образование, сделали недоступной медицину, лишили гарантированной работы и жилья, украили пенсии. И все сильнее пугают вымирающий народ репрессиями из прошлого, в котором сажали и расстреливали как раз таких приватизаторов, как они. А теперь еще и погнали нас на братоубийственную бойню...

Это не русско-украинская война, а война российской, украинской и западной глобальной олигархи против простого народа Украины и России, вне зависимости от национальной принадлежности. Спящие народы либо исчезают, либо просыпаются рабами. Их цели - уничтожить армии в междоусобице, экономики, свести с ума народы стрессами, и враг может спокойно входить на несопротивляющиеся территории. Посмотришь "украинские" и "российские" каналы, и на всех, как под копирку, обвиняется только противоположная сторона, и нет ни намека на то, что хозяин и организатор уничтожение братьев общий...».

Відповідно до висновку експерта Сумського відділення ННЦ ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №1637 від 09.11.2023, у текстовому матеріалі, який розміщено 05.03.2023, на інтернет-сторінці особи на ім`я«ValentinKaverin»запосиланням:https://www.facebook.com/brovarmas/posts/266645?ref=embed_post, містяться висловлювання, виражені у формі заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Постановою слідчого від 36.09.2023 р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні N?0000591 від 20.07.2023, предмети вилучені у ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року накладено арешт на предмети вилучені у ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву в допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Клопотання про визнання доказів недопустимими обвинувачений не заявляв, що свідчить про фактичну згоду з даним доказами, а суд підстав, передбачених ст.87 КПК України, для визнання наведених доказів недопустимими не вбачає.

Під час судового розгляду справи, суд враховує, що державним обвинувачем було доведено та достовірно встановлено, що обвинувачений усвідомлював, що він будучи громадянином України поширив матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Для кваліфікації дій особи за вказаною нормою слід встановити наявність умисного вчинення дії (дій), що утворюють об`єктивну сторону у виді поширення матеріалів та довести, що вказані матеріали містять заперечення зазначену у диспозиції агресію, глорифікують осіб, які здійснюють таку агресію.

Отже відповідальність настає не за думки (позицію) особи, як про це наголошував обвинувачений, а за вчинення конкретної дії - поширення. У даному випадку, кримінальна відповідальність настає не просто за думки (власні переконання, позицію), не просто за вчинення дій з поширення будь-яких матеріалів, а саме за вчинення дії з поширення матеріалів у яких заперечується збройна агресія РФ проти України та матеріалів у яких міститься глорифікація осіб, які здійснюють таку агресію. Вчинення такої дії з поширення такого матеріалу не є реалізацією особи права на свободу думки і слова, на вільне вираження поглядів і переконань, а є кримінально караним діянням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Суд зазначає, що дійсно ст. 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Україна є правовою державою та вказане право дійсно гарантується кожному. Разом з тим, вказане право не є безумовним, тобто необмеженим за будь-яких обставин. Вказане право згідно із Конституцією України може бути обмежено. Можливість вказаного нормативно закріплена у ч. 2 ст. 34 Конституції України.

Так, згідно ч.2 ст.34 Конституції України, здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Конституційний Суд у Рішенні № 2-рп/2012 від 20.01.2012, вказав та розтлумачив, що здійснення прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Таке конституційне обмеження прав особи збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію узгоджується з положеннями пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, в яких зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Таким чином, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, згідно із яким кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, обмежується державою при переслідуванні легітимної мети - захист національної безпеки. При цьому переслідується легітимна ціль - запобігання злочинам та захист прав інших людей.

Факт поширення підтверджений і способом виявлення вказаного правопорушення, оскільки публікації ОСОБА_5 виявлено шляхом перегляду Інтернет-сторінки обвинуваченого в соціальній мережі, яка є доступною для невизначеного кола осіб.

Зміст поширених обвинуваченим публікацій, інформації, що супроводжується фотографіями, картинками та текстами детально викладений і відображений в протоколах оглядів.

Таким чином сукупністю доказів підтверджено всі складові кримінального правопорушення, а саме поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України.

Надаючи оцінку позиції обвинуваченого ОСОБА_5 та сукупності доказів у справі, суд зазначає, що ОСОБА_5 достовірно знав про збройну агресію РФ проти України, знав про те, що РФ веде агресивну війну, оскільки ОСОБА_5 тривалий час проживає в України та знає про оголошений воєнний стан та підстави вказаного.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого, що він бажав миру на Україні і взагалі проти війни і не вчиняв кримінальне правопорушення. Користування вказаною мережею «Facebook» тривалий час свідчить про те, що обвинувачений обізнаний з основними функціями мережі та ставлячи відповідні відмітки та позначки, розумів, що вони поширюються для відповідного кола осіб.

03 березня 2022 року Верховна Рада України ухвалила Закон України № 2110-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції», яким було внесено зміни до КК України, зокрема, розділ ХХ цього Кодексу було доповнено статтею 436-2 «Виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників». Закон № 2110-ІХ від 03 березня 2022 року набув чинності 16 березня 2022 року. Тобто законодавець з 16 березня 2022 року встановив кримінальну діяльність за виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також за виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься таке виправдовування, визнання правомірною, та заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим не тяжким злочином, особу винного.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_5 , останній за місцем проживання та роботи

характеризується позитивно, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Згідно роз`яснень п.п.1.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який вважається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання: визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, мас бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону, з матеріалів кримінального провадження убачається, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який середньої тяжкості та особливо тяжкий злочин, предмет злочинного посягання, наслідки злочину, особу винного.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений нетяжкий злочин, характеризується позитивно, на обліках в лікарнях не перебуває, має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_5 у разі призначення йому за ч.2 ст.436-2 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.436-2 КК України без конфіскації майна. Однак, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

У санкції ч. 2 ст. 436-2 КК передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна. Але відповідно до ч. 2 ст. 59 КК конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини (а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості). Злочин же, передбачений ч. 2 ст. 436-2 КК, є нетяжким (ч. 4 ст. 12 КК) і не є злочином проти основ національної безпеки України та громадської безпеки. Тобто покарання у виді конфіскації майна не застосовується.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. При вирішенні питання про долю речових доказів суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкція статті, за якою кваліфіковано умисні дії обвинуваченого, передбачає покарання у виді позбавлення волі. Речовий доказ: мобільний телефон мобільний телефон «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , який належав та був використаний ОСОБА_5 як засіб вчинення кримінальних правопорушень. За таких обставин до вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: на підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ мобільний телефон «HUAWEI P smart+», модель: INE-LX1, с/н: 5MG4C7, Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 15790 грн. 68 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1