ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/89/25 Справа № 711/849/25 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, утриманців не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262, ст. 348 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий - криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 на 60 діб, у кримінальному провадженні № 0002001 від 07.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч.1 ст. 262, ст. 348 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2025 року клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 04.04.2025 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язано:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідком ОСОБА_10 та потерпілими у цьому кримінальному провадженні крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_7 , у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення не обґрунтовано, яким чином підозрюваний ОСОБА_7 може вплинути на виконання слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим його необхідно утримувати під вартою.

Також, прокурором та слідчим не доведено, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду, впливу на потерпілих та свідка ОСОБА_10 , чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, неможливо убезпечити іншим більш м`яким запобіжним заходом.

Слідчий суддя вважає, що існуючі ризики у даному кримінальному провадженні на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням дотримання балансу між тими слідчими та процесуальними діями, які необхідно провести для завершення досудового розслідування, та часу перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, а також характеризуючих даних про особу підозрюваного, можливо убезпечити шляхом застосування менш тяжкого запобіжного заходу а ніж тримання під вартою.

Не погодившись із ухвалою суду, прокурор Черкаської обласної прокуратуриподав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 60 діб, з утриманням у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом невиконання обов`язків підозрюваного.

Звертає увагу на те, що підозрюваний з місця події зник, офіційно непрацевлаштований, йому інкриміновано вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, що в сукупності свідчить про те, що він з метою ухилення від можливого майбутнього покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 інкримінується те, що він спровокував конфлікт, який переріс у бійку, у ході якої він разом з двома іншими підозрюваними наніс тілесні ушкодження працівнику поліції, під час виконання ним своїх службових обов`язків, забрав у працівника поліції вогнепальну зброю (автомат), з цією зброєю вчинив дії, спрямовані на вбивство іншого працівника поліції, та припинив незаконні дії лише після того, як працівник поліції застосував вогнепальну зброю. Враховуючи те, що в ході судового розгляду не допитані потерпілі та свідки, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, схиляючи їх до дачі завідомо неправдивих показань, у тому числі шляхом застосування насильства або погроз його застосування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Факт введення на території України воєнного стану не убезпечив підозрюваного ОСОБА_7 від учинення ним незаконних дій проти авторитету органів державної влади, а саме кримінального правопорушення, пов`язаного із посяганням на життя та здоров`я працівників поліції. Це свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки ОСОБА_7 , виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного, а також необхідність запобіганню перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Характер інкримінованих злочинних дій та наявність у ОСОБА_7 , навичок у користуванні вогнепальною зброєю, свідчить про зневажливе ставлення підозрюваного до норм закону та соціальних обов`язків громадянина України, а також про його підвищену суспільну небезпечність.

Зазначені вище обставини вказують на те, що заявлені ризики не зменшилися. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства , в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 262, ст. 348 КК України.

07.11.2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 08.11.2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, строком на 60 днів, до 05.01.2025 року включно.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 03.12.2024 року доручено здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчому підрозділу вищого рівня, а саме слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 24.12.2024 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 08.02.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.12.2024 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.02.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2025 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002001 продовжено до п`яти місяців, тобто до 08.04.2025 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин кримінального провадження, вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, а також можливих та існуючих ризиків відносно потерпілих та свідка, характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що зазначені слідчим та прокурором ризики на даній стадії досудового розслідування не є винятковими та, на переконання слідчого судді, на даний час не виправдовують продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 такого тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою та можуть бути убезпеченні шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Висновок суду першої інстанції, колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні висновки такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Щодо ризику переховування на даній стадії досудового розслідування, слідчий суддя врахував вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , міцність його соціальних зв`язків, останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, одружений, разом із членами сім`ї займається індивідуальним селянським господарством, на його утриманні перебуває матір 1937 року народження, яка проживає разом з ним.

Щодо ризику впливу на потерпілих та свідка, слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні стороною захисту надано розписку потерпілого ОСОБА_12 про отримання від захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 компенсації завданої йому матеріальної та моральної шкоди, що нівелює ризик можливого незаконного впливу на потерпілих та вказує на намагання підозрюваного ОСОБА_7 усунути негативні наслідки від його протиправних дій.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим чи прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, однак існуючі ризики у даному кримінальному провадженню на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням дотримання балансу між тими слідчими та процесуальними діями, які необхідно провести для завершення досудового розслідування, та часу перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, а також характеризуючих даних про особу підозрюваного, можливо убезпечити шляхом застосування менш тяжкого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження та характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, які існують по даному кримінальному провадженню, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування та не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено

Керуючись ст.ст. 181, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: