Номер справи 289/2051/23
Номер провадження 1-в/289/67/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 17.04.2024 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, про приведення судового рішення у відповідність в зв`язку з декриміналізацією,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024 Житомирський районний сектор № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області звернувся до суду з поданням про приведення судового рішення відносно ОСОБА_4 у відповідність у зв`язку з декриміналізацією, а саме у зв`язку із набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення подання.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.04.2024 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України йому призначеного остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_4 вчини в кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжку. Сума заподіяних збитків, на момент вчинення кримінального правопорушення становила 2670 гривень.

У відповідності до ч. 6 ст. 3 цього Кодексу, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, або якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2024 становив 3 028 грн, в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 на момент розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 (постанова від 07.10.2024) дійшла висновку, що питання, які виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання, в тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Водночас, ОСОБА_4 засуджений вищевказаним вироком від 17.04.2024 також за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, що є кримінально-караним діянням, у зв`язку з чим останнього слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненим від відбування цього покарання з випробуванням.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 3, 5, 74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про приведення судового рішення у відповідність у зв`язку з декриміналізацією відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.04.2024 привести у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виключити з вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.04.2024 посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6