Провадження №1-кп/523/1481/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

11.12.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0001272 від 15.08.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бендери Республіки Молдова, громадянина України, який має середню-технічну освіту, не одружений, офіційно не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз - 15.02.2024 року Суворовським р/с м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі на 1-н рік, на підставі ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил Російської федерації та впровадження па території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб. який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 06.05.2024 року № 271/2024, затвердженого Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ. сірок дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. будучи раніше засудженим, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, в період іспитового строку, а саме 01.08.2024 року о 17 год. 00 хв. (більш точний час не встановлено), перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 80А, біля магазину «24/7», таємно, шляхом вільного доступу викрав: велосипед марки «СОМАМСНЕ» в рамі жовто-чорного-білого кольору, вартістю 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після викрадення, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, по крокам пояснивши обставини, дату, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення. Пояснив, що розуміючи, що він перебуває на іспитовому терміні, 01.08.2024 року біля магазину неподалік його місця мешкання, побачив не застібнутий велосипед, який перекотив за місцем свого мешкання для особистого використання. На наступний день прийшли співробітники поліції, яким він повернув викрадене майно. У скоєному кається, просив суворо не карати.

Від потерпілого по даному кримінальному провадженню надійшла заява с проханням розглянути справу за його відсутності, претензій матеріального характеру він не має, міру покарання залишив на розсуд суду.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати:

по ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин в період іспитового строку, офіційно не працює, не одружений, матеріальні збитки потерпілому відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 71 КК Україні, думку обвинуваченого, який просив суворо не карати, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання пов`язане із позбавленням волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, слід обрати у вигляді домашнього арешту.

Цивільні позови не заявлено. Витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі;

Згідно ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 15.02.2024 року, з урахуванням ст.72 КК України, та остаточну міру покарання призначити у вигляді 5-ти (п`яти) років 1-го (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до вступу вироку у законну силу, обрати у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обв`язки:

1 . Знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 з 22.00 до 06.00 годин.

2.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

3.Не виїжджати з м. Одеси без дозволу суду.

Після набрання вироком законної сили, взяти засудженого ОСОБА_4 , під варту та направити до місць позбавлена волі, в цій частині виконання вироку покласти на СВ відділення поліції №3 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеський області.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Велосипед марки «СОМАМСНЕ» в рамі жовто-чорного-білого кольору, який переданий потерпілому ОСОБА_5 під розписку вважати переданим за належністю.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: