УХВАЛА

20.12.2024 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали за скаргою командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову від 07.12.2024 старшого слідчого другого СВ ТУ ДБР з дислокацією в м.Одесі, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001595 від 06.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову від 07.12.2024 старшого слідчого другого СВ ТУ ДБР з дислокацією в м.Одесі, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001595 від 06.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У скарзі заявник просить скасувати постанову від 07.12.2024 старшого слідчого другого СВ ТУ ДБР з дислокацією в м.Одесі, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001595 від 06.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Зокрема, заявник у скарзі зазначає, що відомості до ЄРДР внесені за заявою командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення 11.06.2024 солдатом ОСОБА_5 розташування військової частини. Разом з тим, 07.12.2024 старший слідчий ОСОБА_4 кримінальне провадження №0001595 закрив на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування не встановлено фактів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Вказаного висновку слідчий прийшов у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , який будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації та проходячи службу на посаді робітник підсобний інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, діючи умисно,

усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно

небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від

обов`язків служби, 11.06.2024 не з`явився на військово-лікарську комісію до ВМКЦ

ПР м.Одеса та в подальшому до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, незаконно перебуває у не встановленому місці по даний час, проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби, в умовах воєнного стану. Разом з тим, під час досудового розслідування слідчий встановив, що з моменту вчинення нез`явлення до ВМКЦ ПР та до 06.12.2024 ОСОБА_5 проходив курс психологічної реабілітації. На підставі вищезазначених доказів слідчий ОСОБА_6 прийшов висновку, що за вказаним фактом відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Не погоджуючись з вказаним висновком слідчого командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 просить сказану вище постанову слідчого скасувати, оскільки вона є невмотивованою та такою, що суперечить вимогам закону.

В судове засідання заявник - командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 або його представник не прибули. Разом з тим, командир в/ч НОМЕР_1 надав клопотання про проведення судового засідання без його участі та наполягав на задоволенні його скарги.

Старший слідчий другого СВ ТУ ДБР з дислокацією в м.Одесі, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 , або інша уповноважена особа, до слідчого судді не прибув, на час розгляду скарги будь-яких відомостей чи документів з приводу скарги, у т.ч. матеріали кримінального провадження, не надав. Адресат напередодні був належним чином сповіщений про судове засідання. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою в розгляді скарги.

Згідно п.4 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржене рішення дізнавача, слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження заявником, його представником.

Вивчивши підстави скарги, дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, а процесуальне рішення слідчого скасуванню, з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в проваджені слідчого другого СВ ТУ ДБР з дислокацією в м.Одесі, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0001595 від 06.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Постановою від 07.12.2024 старшого слідчого другого СВ ТУ ДБР з дислокацією в м.Одесі, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 кримінальне провадження №0001595 від 06.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування не встановлено фактів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

По формі і за змістом постанова відповідає вимогам ст.110 КПК України.

В той же час, під час судового розгляду встановлено, що уповноважений слідчий органу досудового розслідування під час досудового розслідування не здійснив всі необхідні слідчі (розшукові) та дії з метою виявлення обставин кримінального правопорушення, збору відповідних доказів для підтвердження або спростування наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 ст.9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають

доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші

обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у

вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення

кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним

правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають

на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують

особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають

кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або

покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою

встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому

дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом,

оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а

сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для

прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З постанови слідчого від 07.12.2024 вбачається, що старший слідчий ОСОБА_4 зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону не виконав, досудове розслідування провів неповно та однобічно, а оскаржувана постанова належним чином не мотивована.

Закриваючи кримінальне провадження з підстав відсутності події кримінального правопорушення, слідчий належним чином не перевірив доводи командування військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення військовослужбовцем військової частини у період часу з 11.06.2024 по даний час.

Оскаржувана постанова також страждає на внутрішні суперечності, що є неприпустимим, оскільки висновки не відповідають їх мотивуванню. Так, слідчий зазначає суб`єкта і фактичні обставини кримінального правопорушення, прямий умисел ОСОБА_5 і його ціль, наслідки, інші обов`язкові умови, тобто усі складові кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Разом з тим, при зазначених обставинах слідчий зазначає про відсутність події кримінального правопорушення.

До того ж, слідчий, мотивуючи своє рішення, обмежився лише наведенням у постанові декількох норм КПК України. При цьому будь-якого аналізу доказів слідчий не зробив.

Під час проведення досудового розслідування слідчим не допитано як свідків прямих і непрямих командирів, співслужбовців ОСОБА_5 з метою встановлення та дослідження усіх обставин самовільного залишення ним військової частини.

Крім того, слідчим під час проведення досудового розслідування не надано оцінку та дослідженню того, хто направив ОСОБА_5 на психосоціальну реабілітацію, законність її проведення та перебування під час проходження військової служби та в умовах воєнного стану, порядок та строки її проведення.

Отже, слідство проведено однобоко, не об`єктивно та не повно.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що за таких умов прийняте слідчим процесуальне рішення не відповідає вимогам законності та іншим засадам кримінального провадження.

На підставі викладеного порушені права заявника підлягають захисту і поновленню через рішення слідчого судді.

Керуючись ст.ст.303 - 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову від 07.12.2024 старшого слідчого другого СВ ТУ ДБР з дислокацією в м.Одесі, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001595 від 06.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учаснику судового засідання, який не був присутнім у судовому засіданні копію ухвали направити не пізніше наступного дня після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1