УХВАЛА

12 березня 2025 року

м. Київ

справа № 1-10/02

провадження № 51-93зр24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 25 червня 2004 року щодо нього і

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду України від 25 червня 2004 року задоволено клопотання засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їхніх захисників, скасовано ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 29 жовтня 2002 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і, згідно зі ст. 395 КПК, ОСОБА_8 , а справу направлено на новий касаційний розгляд.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2004 року вирок Апеляційного суду Черкаської області від 14 червня 2002 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишено без зміни.

03 березня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 щодо роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 25 червня 2004 року.

Суд перевірив надані матеріали та вважає, що заяву засудженого ОСОБА_4 необхідно повернути з огляду на таке.

Судовий розгляд кримінальної справи щодо засудженого ОСОБА_4 здійснювався і завершений за правилами і в порядку, передбачених КПК у редакції 1960 року, який не передбачав процедури роз`яснення судових рішень.

Судом касаційної інстанції є Верховний Суд, компетенцію якого щодо рішень Верховного Суду України визначено Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (§ 3 Перехідних положень розділу 4), Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року (розділ ХІ Перехідних положень).

Системне тлумачення кримінальних процесуальних норм глави 29 розділу ІV глави 32 розділу V, розділу ХІ КПК 2012 року, Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ (розділу 4 § 3 перехідних положень) свідчить про те, що до касаційних проваджень, закінчених до набрання чинності цим Кодексом, у частині роз`яснення судових рішень мають застосовуватися положення КПК 1960 року, де відсутні норми, які передбачають процедуру роз`яснення судового рішення.

Такий висновок зроблено у низці інших рішень, ухвалених Верховним Судом (справа № 05-198к2001, провадження № 51-2889зр19; справа № 658/1015/17, провадження № 51-5608зр18 тощо).

Керуючись положеннями глави 31 розділу 4 КПК 1960 року, розділу ХІ, глави 29 розділу ІV, глави 32 розділу V КПК 2012 року, розділу 4 § 3 перехідних положень Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_4 щодо роз`яснення ухвали Верховного Суду України від 25 червня 2004 року повернути останньому.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3