Справа №127/7843/25
Провадження №1-кс/127/3440/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уяринці Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, в рамках кримінального провадження № 0000029 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000029 від 08.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на початку осені 2024 року в с. Уяринці Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, бойові припаси виробництва різних країн у кількості 7 одиниць.

Так, ОСОБА_5 , всупереч вимогам Постанови Верховної Ради України №2471- ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», якою визначений перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, в силу віку та життєвого досвіду будучи обізнаним щодо вимог законодавства та відповідальності за незаконний обіг зброї та бойових припасів, не являючись військовослужбовцем Збройних сил України та інших законних військових формувань, створених на території України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи прямий умисел, спрямований на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, не маючи ані дійсного, ані уявного на це права, незаконно придбавши бойові припаси виробництва різних країн, які за законодавством України не являються об`єктом дозвільної системи та можуть використовуватись тільки у військових та військово-тренувальних цілях військовослужбовцями Збройних сил України та інших законних військових формувань, створених на території України, достовірно розуміючи щодо призначення та властивостей придбаних ним речей, відразу ж переніс їх до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав з метою збуту аж до 11.02.2025, маючи увесь цей час можливість використати дані предмети як бойові припаси.

Також, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з корисливих мотивів, 01.02.2025, перебуваючи в с. Уяринці Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області за власною ініціативою запропонував раніше йому не знайомому ОСОБА_7 придбати у нього бойові припаси.

Надалі, діючи на виконання попередніх домовленостей про збут бойових припасів за раніше узгоджену суму та кількість, близько 17-30 11.02.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Уяринці Тиврівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, незаконно збув поза встановленим порядком ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, за кошти в сумі 4000 гривень дві одиниці бойових припасів.

Відповідно до висновку експерта від 19.02.2025, надані на дослідження два металевих предмети зеленого кольору з ребристими поверхнями у довільному конструктивному поєднанні з двома металевими предметами сріблястого кольору циліндричної форми відносяться до бойових припасів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 промислового виробництва військового призначення.

11.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яке було вручено йому особисто.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться зібраними доказами, які перебувають в кримінальному провадженні.

Метою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, підозрюваний ОСОБА_5 являється особою яка переховується від призову за мобілізацією в особливий період, вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, він не має жодних законних джерел заробітку та соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна, неповнолітніх дітей на утриманні, з дружиною розлучений тощо), а тому без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від органу досудового розслідування та суду, залишивши район, область, де він проживає, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєний злочин.

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Так, підозрюваний може чинити незаконний вплив з метою ухилення від кримінальної відповідальності (психологічний та фізичний тиск) на свідків.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. ОСОБА_5 не має жодних законних джерел заробітку, бойові припаси збував з корисливою метою, а тому може продовжити вчиняти суспільно-небезпечні діяння.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а в разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність, впливати на свідків чи переховуватися від слідства та суду;

4) домашній арешт, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 в будь-який час може змінити своє місце проживання.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності, на переконання органу досудового розслідування свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, тому з урахуванням викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки ризики не доведені, тому просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, раніше не судимий, розлучений, дітей на утримані немає, не працює та не має стабільного та регулярного доходу.

Оцінивши в сукупності вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язків та достатні стримуючі фактори.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) діб з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 17:35 год. 10 березня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали до 17:35 год. 09 травня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покластина ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти орган досудового розслідування про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-носити електронний засіб контролю;

-здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: