ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/388/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000245, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28,

ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28,

ч. 3 ст. 358 КК України,

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця

м. Ужгород, громадянина України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28,

ч. 3 ст. 358 КК України,

встановив:

Історія судового провадження

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебувало на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, кожного.

У зв`язку з неявкою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до суду та неможливості встановити їх місце знаходження, у судовому засідання 17 жовтня 2023 року прокурор заявив клопотання про надання йому можливості звернутись із запитом до Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про те, чи перетинали громадяни України ОСОБА_7 та ОСОБА_6 державний кордон України в період з 24.02.2022 року.

Після цього, 19 жовтня 2023 року до суду надійшов лист Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордоної служби України, з якого вбачається, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 24 лютого 2022 року державний кордон України не перетинали.

У зв`язку з цієї інформацію, прокурором ОСОБА_3 під час судового засідання 06 грудня 2023 року заявлено клопотання про встановлення місця проживання, актуальних засобів зв`язку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яке судом було задоволено.

15 січня 2024 року судом отримано інформацію від Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області про те, що за даними міжвідомчої автоматизованої системи "Аркан" відомості щодо перетину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 державного кордону України з 24.02.2022 відсутні. Встановити актуальні засоби зв`язку та місцеперебування обвинувачених на території України не вдалось за можливе.

Окрім цього, сама ОСОБА_7 надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її перебуванням у Республіці Польща та неможливістю брати участь у судовому розгляді.

Поряд з цим, з травня 2024 року обвинувачений ОСОБА_5 був відсутній за місцем свого проживання, не повідомив суд про зміну місця свого фактичного проживання, попередній захисник - адвокат ОСОБА_9 повідомив про відсутність відомостей про місце перебування ОСОБА_5 , а його актуальні засоби зв`язку суду були не доступні.

У зв`язку із неявкою всіх обвинувачених, прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні 11 липня 2024 року заявив клопотання про зупинення провадження та оголошення у розшук обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що дозволить задіяти усі необхідні засоби для встановлення їх фактичного місцезнаходження на теперішній час як на території України, так і за її межами, зокрема в сусідніх державах. Також подав клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо всіх обвинувачених.

Судом було задоволено клопотання прокурора та ухвалою суду від 11 липня 2024 року надано дозвіл на затримання з метою приводу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо всіх трьох обвинувачених та кримінальне провадження зупинено до їх розшуку.

13 грудня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_5 затримано та доставлено до Дарницького районного суду міста Києва на виконання ухвали від 11 липня 2024 року.

Вказана справа до зупинення провадження перебувала на стадії судового розгляду. З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 у супроводі працівників СБУ прибув до суду є необхідність відновити судове провадження.

У судовому засіданні 13 грудня 2024 року суд перейшов до розгляду заявленого прокурором клопотання та поставив на обговорення питання щодо виділення провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в окреме провадження.

Позиції сторін щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та наполягав на його задоволенні. На обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вірогідність переховування від суду обвинуваченого, який тривалий час не з`являвся у судові засідання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, ризик впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор наголосив на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання встановленим ризикам, з огляду на зазначені обставини.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим, посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначив прокурор. Вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Мотиви суду

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, підозрюваного, обвинуваченого (п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження. Оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_5 , а саме вчинення кримінальних правопорушень, покарання за які передбачане у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна; обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, (може бути призначене за злочини передбачені ч. 3 ст. 332; ч. 3 ст. 358 КК України, у вчиненні яких він обвинувачується), тож суд погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Означені покарання в разі визнання ОСОБА_5 винуватим в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від суду.

Незважаючи на заперечення сторони захисту, суд переконаний, що співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризик впливу на свідків

У той же час продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки зазначені особи безпосередньо судом не допитані.

Показання свідків які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні.

При цьому встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України).

Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд вважає необґрунтованими, оскільки суд також враховує особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та місце роботи.

З огляду на наведене, прокурором не доведено існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи надані матеріали, суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду та/або впливати на свідків, тому суд дійшов до висновку про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Запобіжний захід, який слід застосувати до ОСОБА_5 .

Так, суд враховує, що дії, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, тобто є кримінально караними.

Також покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, пов`язане із позбавленням волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, також суд бере до уваги майновий стан обвинуваченого, про що зазначалось захисником у судовому засіданні.

Окрім того, суд враховує, що станом на день вирішення клопотання обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався надати викривальні показання щодо інших співучасників вказаних кримінальних правопорушень, під час досудового розслідування щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Водночас, встановлені ризики не нівелюються зазначеними обставинами.

На переконання суду, запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного в цій ухвалі, можливо шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Адже тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а прокурор не довів, що запобігти встановленим ризикам можна виключно шляхом застосування такого запобіжного заходу. Натомість, враховуючи ступінь ймовірності їх настання, запобігти їм можливо саме за допомогою домашнього арешту.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, особиста порука та особисте зобов`язання, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. Адже у випадку їх застосування, з огляду на встановлені судом ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України

З урахуванням того, що судом застосовується до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час, в ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого, наслідки їх невиконання.

З огляду на встановлені ризики, обставини, викладені у висунутому обвинуваченні та дані матеріалів клопотання, на обвинуваченого слід покласти також обов`язки, об`єктивна необхідність у яких доведена, а саме:

прибувати за першим викликом до суду; не відлучатись за межі Закарпатської області без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України.

Такі обов`язки за своїм характером не є занадто обтяжливими для ОСОБА_5 .

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , визначити до 10 лютого 2025 року включно.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, заявленого у судовому засідання клопотання, позицій сторін та їхній доводів, враховуючи особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 .

Щодо виділення матеріалів в окреме провадження

Матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу (ч. 1 ст. 334 КПК України).

Частиною 3 ст. 217 КПК України передбачено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти виділення матеріалів стосовно ОСОБА_5 в окреме провадження.

Разом з тим, при вирішенні питання про виділення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 в окреме суд враховує, що окрім ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні є також обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , стосовно яких у суду відсутня об`єктивна можливість проводити судовий розгляд через перебування їх у розшуку, а невиділення провадження щодо ОСОБА_5 матиме наслідком порушення основоположного права на розгляд цього провадження в розумні строки та невиправдано тривале перебування останнього під тягарем обвинувачення.

Так, положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і звершений протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи прокурора щодо передчасності вирішення питання про виділення провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, суд уважає, що наявні достатні підстави для виділення кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 в окреме провадження матеріалів кримінального провадження щодо вказаного обвинуваченого та продовжити судовий розгляд в загальному порядку, а стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кримінальне провадження слід зупинити до розшуку останніх.

Керуючись ст.ст. 42, 177, 182, 183, 335, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Відновити судове провадження.

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду строком на шістдесять днів, тобто до 10 лютого 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до суду;

- не відлучатись за межі Закарпатської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , визначити до 10 лютого 2025 року включно.

Направити ухвалу для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 для негайної постановки на облік обвинуваченого, про що повідомити суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доставити обвинуваченого ОСОБА_5 до місця проживання на виконання ухвали суду.

Виділити з матеріалів кримінального провадження № 0000245 від 14.12.2020, в окреме провадження матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити судове засідання на 13 год. 00 хв. 13 грудня 2024 року.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000245 від 14.12.2020, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, кожного, зупинити до розшуку обвинувачених.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1