Провадження №1-кс/751/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: захисника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 24.12.2024 про відмову в задоволенні клопотання захисника від 23.12.2024 про вчинення процесуальних дій та зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000951 від 06.08.2024, а також виконати вимоги ст. 220 КПК України -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2024 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова звернувся захисник - адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 24.12.2024 про відмову в задоволенні клопотання захисника від 23.12.2024 про вчинення процесуальних дій та зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000951 від 06.08.2024, а також виконати вимоги ст. 220 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначається, що дане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 06.08.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України без зазначення жодної кваліфікуючої ознаки ч.3, а не ч. 1 ст. 368 КК України.

Одночасно, в оголошеній ОСОБА_5 06.11.2024 підозрі, безпідставно стверджувалося, що останній просив і одержав неправомірну вигоду за невчинення в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням службового становища за ненакладення у виконавчому провадженні (далі ВП) №71750313 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до кінця 2024 року.

Зазначалось, що у старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_5 з 05.05.2023 перебувало виконавче провадження, розпочате за рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова по справі № 750/2326/22 від 08.09.2022 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 23.06.2022 і до досягнення повноліття, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Влітку 2023 у своєму службовому кабінеті ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про наявну заборгованість за несплату аліментів та дізнавшись, що останній працює водієм вантажного автомобіля, здійснює міжнародні перевезення вантажу, потребує безперешкодного виїзду за межі України. У ОСОБА_5 в невизначений час виник умисел одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за не вжиття заходів щодо тимчасового обмеження виїзду за кордон. Для цього вступив у змову з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами свого відділу, з якими узгоджував всі свої подальші дії та 01.11.2024 близько 13 год. 21 хв. поблизу приміщення свого відділу по вул. Княжа, 28 за не вчинення в інтересах ОСОБА_6 дій висловив йому прохання надання 18 000 грн. неправомірної вигоди за не накладення у виконавчому провадженні № 71750313 тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон до кінця 2024, які отримав 05.11.2024 близько 17 год. 20 хв., поблизу шиномонтажу по вул. Незалежності, 15-А.

ОСОБА_5 підозрювався за ч.3 ст.368 КК України в проханні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Як зазначає захисник, дану підозру спростовано детальними показаннями ОСОБА_5 . 06.11.2024 слідчій СУ ОСОБА_9 після оголошення підозри. Пояснив, що повністю визнав факт і причину отримання від ОСОБА_6 , а саме на користь стягувача і зменшення сум боргу і головне не зростання поточної заборгованості, через систематичне недотримання боржником постійних обіцянок. Зазначив, що це не є неправомірною вигодою, а коштами для передачі наступного дня під розписку стягувачу.

Згідно первинного рапорту ст. о/у УСБУ в Чернігівській області ОСОБА_10 заступнику начальнику Управління без дати, зареєстрованого 02.08.2024 за №5/111-1856, на підставі якого і внесені відомості 06.08.2024 старшою слідчою слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області (далі СУ) ОСОБА_11 , де зазначалось про надходження 02.08.2024 до Управління заяви ОСОБА_6 про вимагання неправомірної вигоди лише одним державним виконавцем ОСОБА_5 за вирішення питання щодо закриття стосовно ОСОБА_6 виконавчого провадження та видалення з реєстру боржників, а з інших доданих документів відомо, що за несплату аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відтак, єдиною кваліфікуючою ознакою саме ч.3, а не ч.1 ст.368 КК України, зазначалось вимагання неправомірної вигоди.

З урахуванням роз`яснень Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. №18-рп/2004 - незаконний інтерес, на відміну від правоохоронюваного, не захищається ні законом, ні правом і не повинен задовольнятись чи забезпечуватись ним та є вже давно усталеною практикою постанов ВСУ (: N 5-14кс12 від 04.10.12, N5-13^13 від 23.05.13, №5-14кс13 від 30.05.13, N5-281x13 від 05.09.13, N5-471x13 від 12.12.13 та багатьох інших) - "якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, уникнути заслуженої відповідальності, одержати незаконні пільги або переваги тощо, то вимагання хабара виключається".

Тобто, на думку захисника, незаконне бажання ОСОБА_6 уникнути сплати аліментів на утримання своєї дитини відразу виключало ознаку вимагання та слідча СУ ОСОБА_11 у первинному витягу від 06.08.2024 на обґрунтування причин затримання ОСОБА_5 у фабулі зазначила: 06.08.2024 до СУ надійшли матеріали відносно службової особи Чернігівської області, якою була висунута вимога фізичній особі щодо надання неправомірної вигоди. Відтак, лише однієї особи і вже вірно без зазначення ознаки вимагання.

Відтак, слідча, в порушення п.5 ч.5 ст.214 КПК, яка її зобов`язує вірно визначити кваліфікацію можливого кримінального правопорушення на підставі об`єктивного викладу (її п.4) наявних на той час обставин, безпідставно внесла відомості до ЄРДР замість ч.1 - ч.3 ст.368 КК., але така кваліфікація не дозволяла проводити НСРД по нетяжкому злочину, до якого відноситься ч.1, на відміну від тяжкого за ч.3 цієї статті КК.

Далі для можливості проведення НСРД 15.08.2024 в УСБУ реєструється другий рапорт майора служби безпеки ОСОБА_10 , що ОСОБА_5 вже начебто разом з начальником свого відділу ОСОБА_12 опускається слово «вимагають» і незв`язно зазначається - неправомірну вигоду за вирішення питання щодо закриття стосовно нього виконавчого провадження та видалення з реєстру боржників та ОСОБА_5 в приватній бесіді запропонував ОСОБА_6 зустрітися поза робочий час та розглянути шляхи вирішення питання тимчасового зняття накладених обмежень для можливості виїзду за кордон.

На письмові клопотання захисника відкрити докази, підтверджуючі ознаку попередньої змови групою осіб, такі не надані.

Під час допиту 16.12.2024 ОСОБА_5 надав слідчій ОСОБА_9 детальні показання з приводу оголошеної 06.11.2024 підозри та в порядку ст. 220 КПК заявив клопотання про проведення за участю захисника наступних процесуальних дій, а саме: 1) отримати у слідчого судді дозвіл і здійснити тимчасовий доступ до інформації по телефонам ПрАТ «Київстар»; 2) провести одночасний допит з застосуванням відеозапису між підозрюваним і ОСОБА_6 , а по можливості відразу і з ОСОБА_7 ; 3) негайно перекваліфікувати дії з ч.3 на ч.1 ст.368 КК, а після підтвердження провокації злочину, закрити кримінальне провадження з реабілітуючих обставин; 4) для підтвердження всіх контактів ОСОБА_5 з ОСОБА_6 отримати у слідчого судді дозвіл і здійснити тимчасовий доступ до номерів телефонів підозрюваного, вилучених під час обшуку 05.11.2024; 5) допитати в якості свідка ОСОБА_13 .

Своєчасно не отримавши відповідь у письмовому клопотанні від 23.12.2024 просив слідчу ОСОБА_9 негайно її надати.

Також на виконання ухвали від 03.12.2024 слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова захисником 16.12.2024 здійснено тимчасовий доступ в ТОВ «лайфселл» до телефону ОСОБА_7 НОМЕР_1 за період з 01.08. по 03.12.2024, встановлено телефон працівника УСБУ ОСОБА_14 . НОМЕР_2.

На підставі ст. 220 КПК захисник також просив: 1) повідомити, чи доручали слідчі групи слідчих СУ в рамках даного кримінального провадження працівнику УСБУ ОСОБА_14 провокувати за допомогою ОСОБА_7 підозрюваного на порушення покладених слідчим суддею в порядку ч.5 ст.194 КПК обов`язків щодо заборони спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та останньою; 2) якщо ні, провести одночасний допит за участі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_14 з метою встановлення взаємовідносин та часу їх виникнення між ОСОБА_7 і ОСОБА_14 ; 3) за тимчасовим доступом за вказаним вище дозволом від 03.12.2024 слідчої судді Новозаводського районного суду міста Чернігова до телефону ОСОБА_6 НОМЕР_3 захисником встановлено, що лише в період з 01.08. по 03.12.2024 останній тричі в період з 08 по 10.08.2024; 23.08.2024 і з 05 по 07.09.2024 виїжджав до Молдови та двічі з 20.09. по 02.10.2024 із 18 по 26.10.2024 до Румунії.

Також просив зробити запити до державної прикордонної служби України щодо підстави таких безперешкодних виїздів, їх кількість з початку заведення 05.05.2023 ВП до цього часу. З ким та на якому транспорті виїжджав через державний кордон України та з ким повертався? Чи мають до цього відношення і чи забезпечували таку можливість працівники УСБУ в Чернігівській області?

Старший слідчий СУ ОСОБА_4 у своїй постанові від 24.12.2024 відмовляючи у його задоволенні зазначив, що начебто під час додаткового допиту підозрюваного 16.12.2024 не заявлялись в порядку ст.220 КПК жодні клопотання.

Щодо резолютивної частини клопотання від 23.12.2024 - будь-яких доручень оперативним працівникам щодо провокаційних дій відносно підозрюваного, слідчими у кримінальному провадженні не надавались.

З показів підозрюваного від 16.12.2024 зазначено про періодичні телефонні розмови з ОСОБА_7 з приводу ВП, які почалися з його відкриттям та спостерігаються до затримання 05.11.2024.

Висновок щодо «провокацій» ОСОБА_7 підозрюваного є суб`єктивним та не має значення для досудового розслідування, бо слідством встановлюються лише обставини отримання неправомірної вигоди підозрюваним.

Проведення одночасного допиту між підозрюваним, ОСОБА_7 та оперативного працівника ОСОБА_14 є недоцільним, так як встановлюються лише обставини вчинення злочину підозрюваним.

Питання законності виїздів за межі території України під час мобілізації ОСОБА_6 не досліджується у вказаному кримінальному провадженні, а ці обставини встановлені під час його допиту, а для встановлення дат перетину ним кордону України 06.12.2024 направлений запит до ДПС України та відповідь не отримано.

Всі клопотання в порядку ст.220 КПК в ході допиту підозрюваного 16.12.2024 не розглянуті і не задоволені, а жодне рішення про повну або часткову відмову в задоволенні клопотань не прийняте.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану скаргу і просив задовольнити її з мотивів, викладених в ній.

Слідчий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної скарги і надав постанову від 30.12.2024 про часткову відмову в задоволенні клопотання.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000951 від 06.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час допиту 16.12.2024 ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК заявив клопотання про проведення за участю захисника наступних процесуальних дій, а саме: 1) отримати у слідчого судді дозвіл і здійснити тимчасовий доступ до інформації по телефонам ПрАТ «Київстар»; 2) провести одночасний допит з застосуванням відеозапису між підозрюваним і ОСОБА_6 , а по можливості відразу і з ОСОБА_7 ; 3) негайно перекваліфікувати дії з ч.3 на ч.1 ст.368 КК, а після підтвердження провокації злочину, закрити кримінальне провадження з реабілітуючих обставин; 4) для підтвердження всіх контактів ОСОБА_5 з ОСОБА_6 отримати у слідчого судді дозвіл і здійснити тимчасовий доступ до номерів телефонів підозрюваного, вилучених під час обшуку 05.11.2024; 5) допитати в якості свідка ОСОБА_13 .

30.12.2024 старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Чернігівській області винесено постанову про часткову відмову в задоволенні даного клопотання.

У силу п.18 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Стаття 220 КПК, якою обґрунтовує свої вимоги заявник, визначає обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора щодо розгляду клопотань учасників провадження про здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вказана норма спрямована на забезпечення рівності прав сторін кримінального провадження та ефективного і всебічного здійснення досудового розслідування виключно в його межах.

Статтею 9 КПК України передбачено, що виконуючи вищевикладений обов`язок, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватись вимог КПК, зокрема, вирішувати лише питання, віднесені до його повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим у кримінальному провадженні, хоч і із порушенням процесуальних строків, проте все ж було виконано його процесуальні обов`язки, адже він розглянув заявлені підозрюваним клопотання по суті і 30.12.2024 прийняв відповідне рішення у виді постанови.

Згідно ч. 2 ст. 305 КПК України, слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Крім цього, відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник не погоджується з відмовою слідчого щодо задоволення його клопотання від 23.12.2024 про направлення відповідних запитів, а також проведення одночасного допиту певних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвокати ОСОБА_3 від 23.12.2024 року слідчим вирішені з дотриманням вимог КПК України. Постанова слідчого про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Крім того, матеріали поданого клопотання не містять жодних відомостей як щодо допиту всіх осіб, яких хоче провести одночасний допит скаржник, так і щодо розбіжностей у їх показах, що є обов`язковою умовою проведення одночасного допиту згідно з вимогами положень ч. 9 ст. 224 КПК України.

Більш того, прийняття органом досудового розслідування рішення про відкриття матеріалів кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України, унеможливлює вчинення будь - яких процесуальних дій, пов`язаних із здобуттям доказів щодо з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 24 жовтня 2022 року, справа №216/4805 кмо 21.

За вказаних обставин дана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 9, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження за скаргою захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зобов`язання слідчого виконати вимоги ст. 220 КПК України - закрити.

У задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 24.12.2024 в частині відмови в задоволенні клопотання захисника від 23.12.2024 про вчинення процесуальних дій та зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000951 від 06.08.2024 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 08 січня 2025 о 14 год. 10 хв.

Слідчий cуддя ОСОБА_1