490/1609/25 26.03.2025
н/п 1-в/490/95/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1609/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений,

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2025 року до Центрального районного суду м.Миколаєва із державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.04.2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20.10.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000800 від 30.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 80520 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (судова справа №489/6431/23 провадження №1-кп/489/1476/23).

Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.10.2023 року затверджено угоду про примирення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000328 від 02.09.2023 року, укладену 29.09.2023 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.190 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки. На підставі ч.1 та ч.3 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Запобіжний захід ухвалено не обирати (судова справа №487/6942/23 провадження №1-кп/487/758/23). Вирок набрав законної сили 23.11.2023 року.

Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.02.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.10.2023 року ухвалено виконувати самостійно. Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід відраховувати з дня набрання цим вироком законної сили (судова справа №487/575/23 провадження №1-кп/487/313/24). Вирок набрав законної сили 29.03.2024 року.

Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.04.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.02.2024 року, ухвалено остаточно призначити до відбування покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 20.10.2023 року. Вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.10.2023 року ухвалено виконувати самостійно. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасовано, у зв`язку із набранням законної сили стосовно нього вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.02.2024 року, яким його засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 20.10.2023 року по 26.04.2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі (судова справа №489/6966/23 провадження №1-кп/489/590/24). Вирок набрав законної сили 13.06.2024 року.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що 29.06.2023 року приблизно о 15:55 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину ТМ "Аврора" ТОВ "Вигідна покупка", розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 104а/8, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, чим заподіяв ТОВ "Вигідна покупка" матеріальний збиток на загальну суму 342,00 грн.

Крім того, на розгляді Центрального районного суду м.Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0001446 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України (судова справа №490/940/23 провадження №1-кп/490/376/2024).

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.05.2024 року ОСОБА_4 тимчасово, на час здійснення судового розгляду кримінального провадження №0001446, залишено в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Станом на сьогоднішній день судова справа №490/940/23 не розглянута, відомості в матеріалах особової справи відсутні.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Вказане положення узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50% від його розміру становили 1342 гривень.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння, за яке він був засуджений вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.04.2024 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 2684 грн (1342х2=2684).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.04.2024 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.02.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.10.2023 року слід виконувати самостійно. Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання цим вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.369372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.04.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.02.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 23.10.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від двібування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.02.2024 року законної сили.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1