Провадження №: 1-в/336/23/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого покарання, як особу, засуджену за діянні, караність якого законом усунута,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане подання. В обґрунтування подання начальник органу пробації зазначає, що 15.04.2022 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надійшов на виконання вирок Запорізького апеляційного суду від 23.02.2022 року відносно ОСОБА_4 , засудженої за ч.1 ст.190, ст. 69 КК України, покарання у виді громадських робіт на срок 80 годин.

03.08.2022 року на адресу територіального відділу направлено подання про притягнення засудженої до кримінальної відповідальності до ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт.

16.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про вчинене правопорушення, номер кримінального провадження № 0000533, правова кваліфікація ч.2 ст. 389 КК України. Кримінальне провадження з обвинувальним актом направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2022 року ОСОБА_4 , визнана винною у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 5100 гривень. Вирок Запорізького апеляційного суду від 23.02.2022 року при призначені покарання не врахований.

На зазначений вирок подана апеляційна скарга від 28.11.2022 року кримінальне провадження направлено до Запорізького апеляційного суду для розгляду в апеляційному прядку. Станом на 16.09.2024 року остаточне рішення не винесено.

Покарання у вигляді громадських робіт не відбуте.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ (далі Закон).

За вироком суду вчинила викрадення чужого майна, спричинивши потерпілій особі матеріальний збиток на суму 650 грн.

Представник органу з питань пробації надав заяву про розгляд подання у його відсутності. Подання підтримує, просить задовольнити.

Засуджена в судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, жодних клопотань від неї не надходило.

Прокурор в судове засідання не з"явився також.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З матеріалів справи вбачається, що засуджена перебуває на обліку в Шевченківському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області. Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2021 року було визнано ОСОБА_4 винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено їй покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, поклавши на неї передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вироком Запорізького апеляційного суду від 23.02.2022 року було скасовано вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2021 року та призначено в частині призначеного покарання новий вирок, а саме: призначено ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України із застосування ст. 69 КК України, покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт. В решті вирок залишено без змін.

Ініціатор подання просить звільнити засуджену від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого нею діяння.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, а також те що, сума збитку становить 650 грн., що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за крадіжку якого ОСОБА_5 засуджена, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Положенням ст. 74 ч.2 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , є засудженою за діяння, кримінальна караність якого усунута, останню належить звільнити від призначеного судом покарання за вироком Запорізького апеляційного суду від 23.02.2022 року..

За наведеного клопотання органу з питань пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання вироком Запорізького апеляційного суду за ч.1 ст. 190 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, в зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1