Справа № 357/2725/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, неодруженого, із професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого навдника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Перебуваючи у м. Біла Церква Київської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_2 , виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме посвідченняводія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С».

Реалізуючи свій злочинний умисел,направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Біла Церква Київської області, відшукав через своїх знайомих невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка обіцяла посприяти йому у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія.

З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Біла Церква Київської області (більш конкретного місця під час досудового розслідування не встановлено), надав у невстановлений досудовим розслідуванням час невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та анкетні дані, які останньою було використано під час виготовлення,в порушення постанови Кабінету МіністрівУкраїни від 16.09.2020 № 844, завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.10.2023, чим зчинив пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, передала ОСОБА_2 підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а самепосвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.10.2023 на ім`я ОСОБА_2 знаданням права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С», з метою подальшого використання підробленого документа для його особистих потреб.

Крім цього, 06.02.2025, приблизно о 08 год 20 хв, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault megane», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по автомобільній дорозі Н-02 «Кремень-Софіївка»359 км в напрямку «Узин -Біла Церква» був зупинений екіпажем патрульної поліції у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.

На вимогу працівників патрульної поліції ППП в м. Біла Церква та в Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП, згідно зі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» пред`явити для перевірки документи, що посвідчують особу, ОСОБА_2 маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на використання раніше підробленого документу, усвідомлюючи свої протиправні дії достовірно знаючи, що посвідчення водія є підробленим, вважаючи, що працівники правоохоронних органів не запідозрять його у використанні підробленого документу, надав підроблене посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_2 від 27.10.2023, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке він попередньо отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка маєправо видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та використання завідомо підробленогодокумента, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінальних поступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою; за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України, є кримінальними проступками за вчинення яких передбачене покарання у виді: штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 раніше не судимий, неодружений, має місце реєстрації та місце проживання, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , позитивно характеризується за місцем служби, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчинених кримінальних проступків, і даних про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України в тому, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, після чого остаточне покарання призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Призначення ОСОБА_2 більш суворого покарання, буде явно несправедливим через його суворість.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів та докуменів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судово-технічної експертизи документів від 22.02.2025 № СЕ-19/111-22/8565-ДД в розмірі 3 183.60 грн підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити покарання за:

- ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 (сімнадцять тисяч) гривень;

- ч. 4 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_2 - штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) гривень

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.10.2023, видане на ім`я ОСОБА_2 , яке поміщено до спеціального поліетиленового пакету № CRI1209058, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Документи: інформацію в електронному вигляді під назвою: «clip 0», «clip 2», «clip 3», що збереженні на матеріальному носії DVD-R диску, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судово-технічної експертизи документів у розмірі 3 183.60 грн (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок).

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4