Справа № 439/546/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року

Бродівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

представників органу опіки та піклування ОСОБА_8 ,

представника ювенальної превенції ВП №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , психолога ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02 січня 2024 року:

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища міського типу Підкамінь Бродівського району Львівської області, із середньою-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Бродівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 194, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 70 Кримінального кодексу України, до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий термін один рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 304 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Броди Львівської області, громадянина України, студента 3 курсу КЗ ЛОР «Бродівський фаховий педагогічний коледж ім. М. Шашкевича, адреса реєстраційного обліку та місця фактичного проживання: АДРЕСА_3 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 та ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , у період дії встановленого в Україні воєнного стану, знаючи та усвідомлюючи вказані обставини, 19 грудня 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебував у приміщенні житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_11 , куди він прибув відвідати онука ОСОБА_11 ОСОБА_12 і знаючи, що власниця будинку ОСОБА_11 в гаманці, який знаходиться в телевізійній тумбі у загальній кімнаті будинку, зберігає велику суму грошових коштів, вирішив таємно викрасти частину з вказаних грошових коштів.

Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими спонуканнями та прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незамкнені міжкімнатні двері, увійшов до середини загальної кімнати вказаного будинку, де шляхом вільного доступу з гаманця, який зберігався у телевізійній тумбі, таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 15 000 грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікує такі дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємнє викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану.

Окрім цього ОСОБА_5 , у період дії встановленого в Україні воєнного стану знаючи та усвідомлюючи вказані обставини, 25 грудня 2023 року, приблизно о 21 год. 30 хв., перебував із своїм знайомим, неповнолітнім ОСОБА_7 , по АДРЕСА_5 , де шляхом пропозиції та обіцянки привласнення чужих грошових коштів, запропонував останньому вчинити крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_11 .

На вказану пропозицію неповнолітній ОСОБА_7 погодився, за результатами чого у ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_7 виник спільний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_11 , які остання зберігала у будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Перед вчиненням даного кримінального правопорушення останні між собою розподілили ролі та домовилися, що вони спільно прибудуть за місцем проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де неповнолітній ОСОБА_7 на виконання їх спільного умислу на вчинення крадіжки буде розмовою відволікати увагу сторонніх осіб, які будуть на території господарства за вказаною адресою, а ОСОБА_5 в той час, користуючись відвернутою увагою таких осіб, проникне у будинок звідки таємно викраде грошові кошти.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 25 грудня 2023 року, приблизно о 22 год. 00 хв., прибули за місцем проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де неповнолітній ОСОБА_7 на виконання їх спільного з ОСОБА_5 умислу розмовою відволікав увагу осіб, які перебували на території господарства за вказаною адресою, даючи цим самим ОСОБА_5 змогу таємно вчинити крадіжку.

В цей же час, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи наслідки своїх дій, будучи виконавцем злочину, маючи спільний з неповнолітнім ОСОБА_7 кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 25 грудня 2023 року, приблизно о 22 год. 00 хв., проник у приміщення житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 та в подальшому через незамкнені міжкімнатні двері проник до загальної житлової кімнати, у якій ОСОБА_11 , зберігала грошові кошти і шляхом вільного доступу з телевізійної тумби таємно, повторно викрав належне потерпілій ОСОБА_11 майно, а саме гаманець синього кольору, що не становить матеріальної цінності, в якому знаходилися грошові кошти потерпілої особи, на суму 58 000 гривень, після чого з ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину з викраденими грошовими коштами, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 58 000 гривень.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, шляхом проникнення до житла, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Окрім того ОСОБА_5 , вчинивши 19.12.2023 таємне викрадення грошових коштів з приміщення житлового будинку АДРЕСА_4 , належних ОСОБА_11 в сумі 15 000 гривень та знаючи, що за вказаною адресою наявні ще грошові кошти у більшій сумі, вирішив вчинити крадіжку грошових коштів ОСОБА_11 повторно, у групі осіб. З метою вчинення задуманого, ОСОБА_5 до вчинення крадіжки вирішив залучити свого знайомого, неповнолітнього ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що останній є неповнолітнім, з яким ОСОБА_5 підтримував дружні відносини, якого він пригощав спиртними напоями та їжею на викрадені гроші та якому попередньо повідомив про те, що він розпоряджається коштами, раніше вкраденими у ОСОБА_11 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 25 грудня 2023 року, приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи із неповнолітнім ОСОБА_7 разом та спілкуючись між собою, шляхом пропозиції та обіцянки привласнення чужих грошових коштів запропонував неповнолітньому ОСОБА_7 спільно вчинити крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_11 , з метою у подальшому розпорядитися ними на власний розсуд.

Отримавши усну згоду від неповнолітнього ОСОБА_7 на вчинення крадіжки грошових коштів, належних ОСОБА_11 , перед вчиненням даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 між собою розподілили ролі та домовилися, що вони спільно прибудуть за місцем проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де неповнолітній ОСОБА_7 на виконання їх спільного умислу на вчинення крадіжки буде розмовою відволікати увагу сторонніх осіб, які будуть на території господарства за вказаною адресою, а ОСОБА_5 в той час, користуючись відвернутою увагою таких осіб, без їх супроводу, шляхом вільного доступу проникне у будинок звідки таємно викраде грошові кошти.

В подальшому, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 реалізуючи вже спільний злочинний умисел, 25 грудня 2023 року, приблизно о 22 год. 00 хв., прибули за місцем проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де неповнолітній ОСОБА_7 на виконання їх спільного з ОСОБА_5 умислу розмовою відволікав увагу осіб, які перебували на території господарства за вказаною адресою, даючи тим самим ОСОБА_5 змогу без перешкод та без стороннього нагляду проникнути до приміщення вказаного житлового будинку та вчинити з нього таємне викрадення чужого майна.

Завдяки умисним, пособницьким діям неповнолітнього ОСОБА_7 на виконання їх спільного умислу, ОСОБА_5 без перешкод та без стороннього нагляду проник до приміщення вказаного житлового будинку у якому з телевізійної тумби таємно, повторно викрав належне потерпілій ОСОБА_11 майно, а саме гаманець синього кольору, що не становить матеріальної цінності, в якому знаходилися грошові кошти потерпілої особи, на суму 58 000 гривень.

Тобто, за результатами пропозиції та обіцянки привласнення чужих грошових коштів, ОСОБА_5 схилив неповнолітнього ОСОБА_7 до вчинення крадіжки та разом її вчиняючи втягнув неповнолітнього ОСОБА_7 у протиправну діяльність, а саме втягнув його у вчинення спільного, з розподілом ролей, шляхом проникнення до будинку, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану таємного викрадення чужого майна (крадіжки), чим спричинено потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 58 000 гривень.

С кваліфікує такі дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 304 КК України, оскільки він втягнув неповнолітнього у протиправну діяльність, а саме до вчинення неповнолітнім пособництва у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

25 грудня 2023 року, приблизно о 21:30 год. неповнолітній ОСОБА_7 , у період дії встановленого в Україні воєнного стану, усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, перебував із ОСОБА_5 по вулиці Золота м. Броди Золочівського району Львівської області, де останній шляхом пропозиції та обіцянки привласнення чужих грошових коштів запропонував неповнолітньому ОСОБА_7 вчинити крадіжку грошових коштів, належних ОСОБА_11 .

На вказану пропозицію неповнолітній ОСОБА_7 погодився, за результатами чого у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник спільний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_11 , які остання зберігала у будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Перед вчиненням даного кримінального правопорушення останні між собою розподілили ролі та домовилися, що вони спільно прибудуть за місцем проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де неповнолітній ОСОБА_7 на виконання їх спільного умислу на вчинення крадіжки буде розмовою відволікати увагу сторонніх осіб, які будуть на території господарства за вказаною адресою, а ОСОБА_5 в той час, користуючись відвернутою увагою таких осіб, проникне у будинок звідки викраде грошові кошти.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 25 грудня 2023 року, приблизно о 22 год. 00 хв., прибули за місцем проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_7 на виконання їх спільного з ОСОБА_5 умислу розмовою відволікав увагу осіб, які перебували на території господарства за вказаною адресою, даючи цим самим ОСОБА_5 змогу вчинити крадіжку.

В цей же час, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи наслідки своїх дій, будучи виконавцем злочину, маючи спільний з ОСОБА_7 кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 25 грудня 2023 року, приблизно о 22 год. 00 хв., проник у приміщення житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 та в подальшому через незамкнені міжкімнатні двері проник до загальної житлової кімнати, у якій ОСОБА_11 зберігала грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, продовжуючи реалізовувати заздалегідь погоджений план вчинення злочину, шляхом вільного доступу з телевізійної тумби таємно викрав належне ОСОБА_11 майно, а саме гаманець синього кольору, що не становить матеріальної цінності, в якому знаходилися грошові кошти потерпілої особи, на суму 58 000 гривень.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покинули місце вчинення злочину з викраденими грошовими коштами, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 58 000 гривень.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_7 своїми діями вчинив злочин передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме вчинення пособництва у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло , в умовах воєнного стану.

ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, повернув потерпілій частину викрадених коштів в неї 25 грудня 2023 року близько 22.00 год. за адресою: АДРЕСА_4 в сумі 20000 гривень, які ОСОБА_5 віддав йому після крадіжки. Зазначив, що ОСОБА_5 , знав, що він неповнолітній, бо знають один одного близько 5 років, також йому запропонував вчинити крадіжку грошових коштів ОСОБА_11 , узгодивши, що він має відволікати осіб, які будуть на господарстві, а ОСОБА_5 , скориставшись цією ситуацією проникне в будинок та викраде грошові кошти, які в подальшому вони розділять між собою. Як наслідок ОСОБА_5 викрав грошові кошти та віддав йому частину - 20 000 гривень. Шкода неповнолітнім відшкодована ОСОБА_11 в сумі 20000 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав частково, повідомив суд про обставини вчинення ним крадіжок грошових коштів, які він вчинив 19 та 25 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_11 . Вказав, що перший раз побачив гаманець у онука потерпілої, він йому його показав. Тому коли ночував в цій кімнаті, забрав кошти. В подальшому вкрав, коли теж перебував у ОСОБА_11 в гостях, теж витягнув звідти кошти, втрете вже з ОСОБА_13 , запропонував йому - останній погодився, ОСОБА_14 відволікав присутніх в будинку, а ОСОБА_15 викрав гроші. Щодо втягнення ОСОБА_7 у протиправну діяльність, а саме у пособництво для вчинення крадіжки грошових коштів 25 грудня 2023 року, то повідомив, що він запропонував ОСОБА_7 поїхати с. Гаї - Смоленські, Золочівського району, Львівської області з метою викрасти грошові кошти ОСОБА_11 , які остання зберігала в гаманці внизу телевізійної тумби в одній з кімнат. Зазначив, що не втягував неповнолітнього у протиправну діяльність, а лише запропонував вчинити крадіжку, на що останній сам погодився. В подальшому вони кошти розділили та витратили на власні потреби. Шкоду потерпілій не відшкодував, бо немає на даний час можливості працювати, перебуває під вартою.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_7 і ОСОБА_5 в частині таємного викрадення чужого майна, тобто крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, в умовах воєнного стану крадіжки та визнання ОСОБА_5 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану та не визнання вини ОСОБА_5 в частині втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, їх вина повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, та спростовують доводи ОСОБА_5 про не вчинення ним злочину передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, зокрема:

-заявою ОСОБА_11 про вчинення злочину крадіжки від 02.01.2024 року (т.1 а.с. 199);

-витягом з ЄРДР за № 0000001 від 02.01.2024 року про вчинення кримінального правопорушення ( т.1 а.с. 200-203);

-оглянутим та дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 02.01.2024 року з фототаблицею до нього ( т.1 а.с.204-220);

-постановою про визнання речовими доказами ( а.с. 223);

-квитанцією про отримання на зберігання речового доказу № 769 ( ст. 32);

-постановою про призначення дактилоскопічної експертизи від 02 січня 2024 року ( т.1 а.с. 224);

-довідкою про вартість дактилоскопічної експертизи( т.1 а.с. 227);

-довідкою про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи ( т. 1 а.с. 227);

-висновком експерта №СЕ-19/114-24-/865-Д від 15.01.2024 року від 15.01.2024 ( т.1 а.с. 225-232);

-заявою ОСОБА_5 від 04.01.2024 ( а.с.235);

-протоколом огляду від 04.01.2024 та фототаблицею до нього ( т. 1а.с.236-244), відповідно до якого ОСОБА_5 видає одяг куплений на викрадені кошти;

-постановою про визнання речових доказів ( т.1 а.с. 245);

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів №770 ( т.1 а.с. 246);

-копією паспорта потерпілої ОСОБА_11 ( т.1 а.с. 247);

-довідками про власність ОСОБА_11 ( т.1 а.с..250-251);

-запитом слідчого ( т. 1 а.с. .65);

-відповіддю, на запит, що ОСОБА_5 винаймались кімнати за адресою АДРЕСА_6 10.11.2023 року, з 16.12.2023 року по 17.12.2023 року( постояльцями були також ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ), з 20.12.2023 по 22.12.2023 року орендарі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , з 24.12.2023 по 26.12.2023 року орендарями були ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 (т.1 а.с. 204-257);

-постановою про залучення законного представника ОСОБА_21 та копія її паспорта ( т.1 а.с.258-260);

-постановою про залучення спеціаліста психолога ( т.1 а.с.260)

-висновком спеціаліста-психолога за результатами проведення допиту ОСОБА_7 відповідно до якого узагальнення отриманих результатів про наявність комплексу ознак а саме відтворення перцептивної інформації, свідчить про наявність пережитого досвіду дитини ( т.1 а.с. 261-263);

-дозволом ОСОБА_11 на проведення слідчого експерименту за адресою: АДРЕСА_4 ( т. 1 а.с. 264);

-протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до якого обвинувачений чітко розповів про дату, час, місце та спосіб вчинення крадіжок від 16.01.2024 та відеозаписом до нього ( т.1 а.с. 265-269);

-дозволом ОСОБА_11 на проведення слідчого експерименту за адресою: АДРЕСА_4 , ( т.1 а.с. 270);

-протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 від 18.01.2024 та відеозапис до нього, відповідно до якого неповнолітній обвинувачений чітко розповів про дату, час , місце та спосіб вчинення крадіжки 25.12.2023 ( т. 1 а.с. 271 274);

-розпискою потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування шкоди ОСОБА_13 в суміц 20000 шгривень т.1 а.с. 275);

-ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 від 25.01.2024 ( т.1 а.с. 281-283);

-постановою про доручення призначити захисника (т.1а.с. 275)

-дорученням для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ( т.1 а.с.276).

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що є другом обвинувачених, яких знає близько трьох - п"яти років, ОСОБА_7 є неповнолітнім, навчається у педагогічному коледжі та неофіційно підробляє на бойні. Потерпіла є бабусею ОСОБА_16 , яка мешкає в с. Гаї-Смоленські, Золочівського району, Львівської області. Там бував в гостях з ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 де випивали, їздили туди - назад на таксі, після чого приїздили в готель біля стадіону "Авангард" м. Броди, також випивали, їли, ночували там. Свідку обвинувачені пояснили, що ОСОБА_19 отримав заробітну плату на бойні, тому вони і оплачують все і готель, і їжу та таксі, також пам`ятає, що ОСОБА_24 придбав тоді собі новий телефон, штани та кофту. Також зазначив, що це відбувалось в кінці грудня 2023 року точних дат не пам"ятає, не виключає, що це відбулось 19 та 25 грудня 2023 року. Про вчинення крадіжки у потерпілої дізнався пізніше від поліції.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що є онуком потерпілої та другом обвинувачених: ОСОБА_25 знає близько двох років, якому 17-18 років, ОСОБА_26 знає три роки, з ОСОБА_15 давно. Зазначив, що 15 грудня 2023 року з ОСОБА_15 пішли до його бабусі ночувати в с. Гаї-Смоленські Золочівського району Львівської області. Свідок ввечері вже вдома шукав цигарки та знайшов, в тумбі під телевізором кошельок та показав його ОСОБА_15 , але не відкривав його. Лягли спати, зранку 16 грудня свідок з обвинуваченими пішли до готелю, оскільки сказали, що ОСОБА_27 отримав зарплатню, тому за все і сплачує. 19 грудня також ночували в готелі, перед цим з"їздили додому до свідка село ОСОБА_28 , ОСОБА_15 десь відлучався в той раз приїзджали обвинувачені та ОСОБА_29 . Потім хлопці пішли на коляду, свідок додому. Ще один раз він був вдома у с. Гаї-Смоленські у вдома та приїхали обвинувачені в гості на таксі постояли поговорили в дворі, а ОСОБА_24 , заходив в хату на 5-10 хвилин попити води, після чого пішов в туалет на вулиці, а потім десь поїхали. В кінці грудня 2023 року бабуся ОСОБА_11 сказала, що в неї вкрали гроші, які вона зберігала в тумбочці під телевізором, в кошельку. Свідок чомусь подумав на ОСОБА_30 , зателефонувавши йому той зізнався, що брав кошти, але поверне, але й так і не повернув (телефонував двічі).

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні повідомив, що в грудні 2023 року підвозив трьох хлопців, віком від 18 до 20 років, на таксі в село Гаї-Смоленські, Золочівського району Львівської області і назад в місто Броди, до автозаправки, куди вони вийшли, потім повіз їх в готель.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомила, що збирала кошти, там було 75000 гривень, гроші за оренду трьох паїв, і з зарплати, гроші складала, але кожний раз не перераховувала. Витирала пил, та побачила що в тумбочці під телевізором не стало гаманця з грошима. Гадалка сказала, що вкрали три хлопці. А до онука приходили друзі, вони зізнались, що вкрали. Неповнолітній обвинувачений повернув їй 20000 гривень. Просила суворо не карати обвинувачених, бо хлопці молоді.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочинів та винність обвинувачених у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Тобто, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_5 за першим епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, яке вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України; за другим епізодом: таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, шляхом проникнення до житла, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, яке вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України. Та вчинення ним втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, а саме до вчинення неповнолітнім пособництва у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, яке вірно кваліфіковано зач.1 ст. 304 КК України.

Тому твердження ОСОБА_5 та його захисника, про те що обвинувачений не втягував неповнолітнього у протиправну діяльність суд не приймає, а розцінює бажанням уникнути кримінальної відповідальності. В цьому випадку втягнення неповнолітнього ОСОБА_7 в таку діяльність полягала в пропозиції вчинення крадіжки та обіцянці даної ОСОБА_5 надати кошти неповнолітньому, які будуть ОСОБА_5 викрадені у ОСОБА_11 за пособництва неповнолітнього.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_7 пособництва у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло , в умовах воєнного стану, яке вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжким та тяжким кримінальними злочинами; особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив нові злочини в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, згідно досудової доповіді органу пробації у ОСОБА_32 дуже високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високий рівень небезпеки для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності є неповнолітнім, навчається на 3 курсі КЗ ЛОР «Бродівський фаховий педагогічний коледж ім. М. Шашкевича», за місцем навчання характеризується посередньо, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаявся, матеріальну шкоду відшкодовано в сумі 20000 гривень, згідно досудової доповіді має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та є можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення волі. А також суд враховує, у обвинуваченого дефіцит конгнитивних функцій, як наслідок вплив на нього деяких друзів та знайомих з антисоціальною поведінкою; підробляє робітником неофіційно на бойні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень достатнім буде призначення остаточного покарання без позбавлення волі.

Також перелічені пом`якшуючи відповідальність обставини, неповнолітній вік обвинуваченого, повернення викраденого, істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а тому суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст.69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме пробаційного нагляду, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення, що на думку суду буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, будучи неповнолітнім, суд враховує, що при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх необхідно забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися , зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року ("Пекінські правила"), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику.

Крім того, суд повинен ухвалювати судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК. При цьому суд при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи зобов`язаний суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин (статті 2, 18, 50 КК). Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити до набрання сили вироком законної сили без змін.

Строк відбування покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 25.01.2024 року.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 призначається покарання у виді реального позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити запобіжний захід тримання під вартою.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених у частковому порядку.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.4 ст.185 КК та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.304 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5(п`ятьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді п`ятьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бродівського районного суду Львівської області від 14.12.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді п`яти років двох місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 25.01.2024 року.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 101, п.п. 1,2,3 ч.2 ,п.4 ч.3 ст. 59 -1 КК України покласти на ОСОБА_7 виконання таких обов`язків:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою « Зміна про кримінального мислення».

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

- гаманець голубого кольору повернути потерпілій ОСОБА_11 ;

-куртку чорно-сірого кольору, штани спортивні синього кольору, із білою полосою, кросівки із білою підошвою повернути ОСОБА_5 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та законного представника матері ОСОБА_21 витрати за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/114-24/865-Д від 15.01.2024 року - 1893 гривні 20 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1