Справа № 446/1558/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.06.2024 за №0000168 за обвинуваченням :

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кам`янка-Бузька Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України:

в с т а н о в и в :

22.07.2024 прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури передано до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2024 за №0000168 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 23.07.2024 призначено підготовче засідання з розгляду вказаного кримінального провадження.

Ухвалою суду від 11.11.2024 призначено матеріли даного кримінального провадження до судового розгляду.

У судовому засіданні 17.12.2024, судом на обговорення поставлено питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив кримінальне провадження відносно нього закрити.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Також вказала, що жодних претензій до обвинуваченого не має та не буде наполягати у притягненні ОСОБА_4 до відповідальності за ст. 162 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 щодо закриття кримінального провадження заперечив та вказав, що у діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 162 КК України, а тому правову кваліфікацію вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, необхідно змінити, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи.

Вирішуючи питання звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з усуненням законом караності діяння, суд виходив з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

За даними обвинувального акту, внаслідок протиправних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1350,00 грн.

В свою чергу, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) зроблено висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У 2024 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становив 1514 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2024 року повинна перевищувати 3028 грн.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що відбулась декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження в частині вказаного діяння відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Водночас, суд вважає безпідставними посилання прокурора щодо неможливості закриття кримінального провадження у зв`язку з наявності у діях ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України.

Так, дійсно як зазначено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, що дії особи за декриміналізованим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 185 КК України підлягають перекваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України.

Проте, відповідно до ст. 477 КПК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 162 КК України є кримінальним провадженням, яке здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Так, згідно з п. 15 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як встановлено судом вище, а саме із заяви потерпілої ОСОБА_5 , що вона жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має та не буде наполягати у притягненні його до відповідальності за ст. 162 КК України.

З врахуванням усіх обставин справи, суд не може погодитись з думкою прокурора щодо зміни правової кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки потерпіла не ініціює даного питання, ба більше, відмовляється від такого приватного обвинувачення.

Таке рішення суду узгоджується з загальними засадами кримінального провадження, зокрема ч. 4 ст. 26 КПК України, яка передбачає, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю судом, а заперечення прокурора є безпідставні та не обгрунтовані.

Керуючись ст. 284, 479-2 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2024 за №0000168 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1514,56 грн.

Речовий доказ драбину синього кольору на 8 щаблів - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Повний текст ухвали складено 23.12.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1