УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/1623/24

Провадження 1-в/522/116/25

20 лютого 2025 року місто Одеса

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Приморського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Одесі подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Просяна, Покровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.02.2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 14.02.2024р., покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, на підставі частини 1, частини 3 статті 5, частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, пункту 13 частини 1 статті 537, пункту 2 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки правопорушенням була заподіяна матеріальна шкода, а саме: 11.01.2024р. на загальну суму 909 грн. 43 коп., 13.01.2024р. на загальну суму 506 грн. 76 коп., 15.01.2024р. на загальну суму 528 грн. 95 коп. (станом на 01.01.2024 року два неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 3028 грн.) що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні представник органу з питань пробації підтримала подання та просила суд його задовольнити звільнивши засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з наведених у поданні органу з питань пробації підстав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання органуз питань пробації про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Приморського районного суду, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Засуджений, у судовому засіданні просив задовольнити подання органу з питань пробації.

Суд, вивчивши матеріали подання, вислухавши думку учасників судового провадження з вказаного питання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

14.02.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 був засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, п.1,п.2 ч.1 ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Як вбачається з подання, ОСОБА_5 з 18 липня 2024 року перебуває на обліку Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

09.08.2024 року набув чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ (далі Закон), яким підвищено суму для визнання крадіжки кримінально караним діянням, зокрема якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на 01 січня року, в якому мало місце протиправне діяння).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише у тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Водночас, п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, у порядку частини 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, у тому числі: усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового Закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною 1 статті 72 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України подання щодо вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 132 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Так, звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється виключно судом (ч. 1ст.7 4КК України).

Відповідно до ч. 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст.74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні.

При цьому, законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом.

Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст.74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено.

У своєму поданні представник органу пробації просить звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Приморського районного суду м.Одеси від 14.02.2024р. покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

На час, до якого відносяться інкриміновані засудженому ОСОБА_5 діяння, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України№ 1449-VIвід 04.06.2009 року).

Положеннями статті 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Нормами КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Згідно п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту169.1статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким статтю 51КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення.

Згідно вироку Приморського районного суду від 14.02.2024 року сума викраденого ОСОБА_5 майна станом на 11.01.2024р. становить 909 грн. 43 коп., станом на 13.01.2024р. становить на загальну суму 506 грн. 76 коп., а станом на 15.01.2024р. становить на загальну суму 528 грн. 95 коп. (станом на 01.01.2024 року два неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 3028 грн.)

Відповідно, дії ОСОБА_5 підпадають під дії Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким фактично скасовано її кримінальну відповідальність.

Оскільки станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 3028 грн., то один неоподатковуваний мінімум доходів громадян складає 1 514 грн.

Відповідно щодо часу, до якого відносять вчинені ОСОБА_5 діяння, згідно вироку Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 11.01.2024р., 13.01.2024р. та 15.01.2024р., із врахуванням зазначених змін, поріг кримінальної відповідальності за таємне викрадення чужого майна настає за крадіжку вартістю понад 3028 грн.

Як вбачається із зазначеного вироку, вартість майна, у здійсненні крадіжок у яких обвинувачується ОСОБА_5 , становить 909,43 грн, 506,76 грн та 528,95 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення правопорушення.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання начальника органу з питань пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню та засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання вироком Приморським районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року від призначеного покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя ОСОБА_1

20.02.2025