Справа № 643/8803/23
Провадження № 1-кп/643/155/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025

03 квітня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000186 від 16.03.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В ході судового розгляду, після оголошення обвинувального акту, стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_6 , визнаючи себе винною повністю, підтримала заявлене захисником клопотання.

Прокурор підтримав клопотання захисника, вважаючи його обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_4 не погодилась із заявленим клопотанням, зазначивши, що хоча і є підстави для закриття кримінального провадження, однак вважає за необхідне провести у повному обсязі судовий розгляд.

Суд, вивчивши доводи заявленого клопотання сторони захисту, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов такого.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Так, із змісту обвинувального акту вбачається, що 03.03.2023 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилась за адресою свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 , в коридорі між квартирою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , де у неї стався конфлікт, у зв`язку із тривалими неприязними стосунками на побутовому підґрунті з її сусідкою з комунальної квартири АДРЕСА_3 того ж будинку ОСОБА_4 .

Під час вказаного конфлікту ОСОБА_6 , діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди її здоров`ю та тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, знаходячись обличчям до обличчя напроти ОСОБА_4 , схопила її обома руками за горло, короткочасно стиснувши їх, чим спричинила потерпілій фізичній біль та тілесне ушкодження. Далі, не вгамовуючись, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 умисно нанесла удар правою рукою ОСОБА_4 в область нижньої щелепи зліва, після чого відразу штовхнула її обома руками у грудну клітину, внаслідок чого ОСОБА_4 вдарилась головою об стіну. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень потерпілий, ОСОБА_6 схопила руками санчата, які стояли пору та умисно нанесла ними удар по лівром стегну ОСОБА_4 , а потім повалила останню на підлогу, внаслідок чого ОСОБА_4 впала на спину та ОСОБА_6 знову, схопивши її обома руками за шию, почала умисно бити ОСОБА_4 головою, а саме, потилицею о підлогу, нанісши таким чином декілька ударів, після чого її протиправні дії буди припинені сусідами та сином ОСОБА_4 , які відтягнули її від потерпілої ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій, ОСОБА_6 умисно спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме, синці на тулубі, лівому стегну та садна на обличчі і шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як кримінальний проступок умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Отже, кримінально-процесуальним законодавством України визначено, що обвинувачений або його захисник із власної ініціативи можуть звернутися до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження через звільнення від кримінальної відповідальності внаслідок спливу строків давності, яке розглядається судом невідкладно.

Правилами п.1 ч.2 ст. 284 КПК України прописано, що якщо обвинувачений погоджується із звільненням від кримінальної відповідальності, встановивши, що строк давності минув, заслухавши думки потерпілого та інших учасників, суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Таке звільнення вирішується ухвалою суду, в якій не вирішується питання винуватості або невинуватості. Встановлюючи сплив строку, суд виходить з дати вчинення кримінального правопорушення, зазначеної в обвинувальному акті, однак не встановлює дату його вчинення, як і факт вчинення правопорушення.

Судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (ст.3 КПК України)

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Визначені у ст. 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною 1 ст.49 КК України встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Таких висновків, зокорема дійшла Велика Палата Верховного Суду виклавши їх в постанові від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22) відступивши від висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладених у постанові від 5 квітня 2021 року (справа № 328/1109/19, провадження № 51-5464кмо20).

Відповідно до ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст.49КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Норми процесуального закону вказують на те, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна зі сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням, а отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям провадження у справі як під час підготовчого судового засідання, так і під час розгляду справи по суті в загальному порядку, керуючись статтями 12, 49 КК (див., наприклад, постанови Верховного Суду від 19 листопада 2019 року, справа № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19; від 24 травня 2018 року, справа № 200/4664/14-к, провадження № 51-3302км18 та інші).

Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_6 на те, що у цій справі місцевий суд закрив кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, що відповідно до кримінального процесуального закону у разі спливу строків давності, як уже вище зазначалося, є обов`язком суду. Водночас, під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК позиція потерпілого не є вирішальною щодо закриття і не є перешкодою до виконання імперативних вимог процесуального закону (Постанова Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 344/7812/16-к, Постанова Верховного Суду Касаційного кримінального суду від 12.04.2023, справа № 522/20663/17, провадження № 51-3538км22).

Далі, відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин або виправними роботами на строк до одного року.

Пункт 1 ч. 1 ст. 49 КК України зазначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Отже, з часу скоєння ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що мало місця 03.03.2023, який відноситься згідно ст. 12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, минуло більш двох років, а тому керуючись положеннями та правилами ч.2 ст. 284, ч.3 ст. 288 КПК України у суду є правової підстави для закриття кримінального провадження із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Будь-яких доказів щодо вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень сторонню обвинувачення не надано. Не містять таких відомостей і матеріали кримінального провадження.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

У разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному проваджені не підлягає вирішенню по суті та може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства. Цивільний позивач у кримінальному проваджені звільняється від сплати судового збору за поданням позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи норми та положення чинного законодавства, суд залишає без розгляду цивільний позов потерпілої та роз`яснює останньої право, як цивільного позивача (потерпілої особи), що справа відносно ОСОБА_6 підлягає закриттю за нереабілітуючими обставинами, тому потерпіла особа має право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.

Судових витрат та речових доказів по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 288, 369-372, 376, 392-395 КПК України, п. 2, ч.1 ст. 49 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Закрити кримінальне провадження № 0000186 за обвинувальним актом, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2023 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, звільнивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 .

Роз`яснити цивільному позивачу право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.04.2025

Суддя ОСОБА_1