ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26645/24

Провадження № 11-кп/820/298/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

До Хмельницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_2 .

Перевіривши апеляційну скаргу апеляційний суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити за таких підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Системний аналіз вимог Розділу V КПК України («Судове провадження з перегляду судових рішень») дає підстави стверджувати про те, що предметом апеляційного оскарження в суді апеляційної інстанції можуть бути лише судові рішення, постановлені слідчим суддею, судом першої інстанції.

Натомість, в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 оскаржує не судове рішення суду першої інстанції, а не погоджується з діями судді щодо вирішення клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 та інших клопотань.

Як вбачається з відповіді на запит, наданої Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 25 лютого 2025 року, що в судовому засіданні 20 лютого 2025 року під час розгляду кримінального провадження №0002588 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, судом письмові ухвали з виходом до нарадчої кімнати не постановлялися.

Водночас, вимоги чинного кримінального процесуального закону не містять чіткого нормативного врегулювання дій судді-доповідача у разі встановлення відсутності предмету апеляційного оскарження.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього кодексу.

А тому, враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_2 не погоджується з вирішенням суддею клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 та інших клопотань, вважаю, що до неї, на підставі аналогії закону, необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме - відмовити у відкритті апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.392, 399 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а особою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду ОСОБА_4