Справа № 296/598/25
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі матеріали клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області підполковника юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий вказав, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000015 від 19.01.2025, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.01.2025 вступили у злочинну змову із невстановленою на даний час особою та переслідуючи корисливі мотиви, погодились на пропозицію останнього вчинити терористичний акт шляхом вчинення вибуху із застосуванням саморобного вибухового пристрою, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

В подальшому на виконання спільного злочинного умислу з невстановленою особою та вказівок останнього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 19.01.2025 близько 08 год. 18 хв. прибули до м. Житомира та орендували кімнату № 23 готелю «Житній», що за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 19, з метою розміщення та отримання нових вказівок.

Продовжуючи злочинну діяльність та виконання вказівок невстановленої особи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 19.01.2025 після 13 год. 50 хв. прибули до с. Лебединці Андрушівської ТГ Бердичівського району Житомирської області та в обумовленому з невстановленою особою місці - біля нежитлового приміщення неподалік будівлі Лебединської сільської ради забрали сумку та пакет з саморобними вибуховими пристроями.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел та виконуючи вказівки невстановленої особи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в той же день повернулись до м. Житомира, підшукали і о 16 год. 25 хв. орендували квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де в обумовлених з невстановленою особою місцях неподалік вхідних дверей в квартиру, встановили саморобний вибуховий пристрій замаскований під м`яку іграшку та під столиком біля дивану у вітальні зазначеної квартири встановили другий саморобний вибуховий пристрій замаскований під коробку від портативної акумуляторної батареї, де також знаходився мобільний телефон в режимі відеоспостереження направлений на вхідні двері в квартиру, про що повідомили невстановлену особу та покинули місце закладки саморобного вибухового пристрою.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення до кінця кримінального правопорушення, а саме вчинення терористичного акту шляхом вчинення вибуху із застосуванням саморобного вибухового пристрою, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

19.01.2025 о 23 год. 26 хв. у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

20.01.2025 року громадянину України ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України - у закінченому замаху на вчинення терористичного акту, а саме вибуху, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Повідомив, що існують ризики визначені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватись від органів досудовго розслідування та суду, оскільки санкція передбачає позбавлення волі на тривалий строк; знищити або спотворити речі та документи, що мають значення кримінального провадження; впливати на учасників кримінального провадження; вчинити інших кримінальних правопорушень. Просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечив. Зазначив, що ОСОБА_6 приїхав до м. Житомира задля заробітку грошових коштів. Йому було невідомо що знаходиться у пакеті. Підозра є необгрунтованою, а ризики недоведеними. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, сім`ю, та незадовільний стан здоров`я. Підозрюваний повідомив, що у нього травма спини, порушення рухового апарту, а також він перебуває на обліку у психлікарні через панічні атаки. У разі задоволення клопотання слідчого, захисник просив визначити розмір заставив сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника в повному обсязі. Зазначив, що має повну середню освіту. Вказав, що не знав що знаходиться у пакеті. Проживає з мамою, дітей не має. Дохід за місяць - 15000,00 грн.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею доказами.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, не виключає можливість того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_6 на даний момент не має постійного місця роботи, не навчається та не є одруженим.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, санкція ч. 2 ст. 258 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на тривалий період часу.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчим у клопотанні доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час не встановлені. Наразі органом досудового розслідування вживаються відповідні заходи, спрямовані на встановлення інших речових доказів у кримінальному провадженні. Викладене свідчить про існування ризику передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні матеріали кримінального провадження свідчать про існування й інших ризиків, а саме, що громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати встановленню обставин вчиненого злочину, вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, що підтверджує ризики визначені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину, вказаний ризик має високий ступінь ймовірності.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), у якому підозрюється ОСОБА_6 слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний, перевіряється на причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень та перебуваючи на волі може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про те, що підозрюваний переховуватись від органів досудового розслідування не збирається й свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, соціальні зв`язки, відсутність постійного місця роботи, обставини вчинення кримінального правопорушення, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також, суд приймає до уваги положення ч. 6 ст. 176 КПК України, якими передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Разом з тим, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, який рахувати з моменту затримання підозрюваного а саме, з 23год. 26хв. 19.01.2025 по 23год.26хв. 19.03.2025 включно, без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали - до 19.03.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1