УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/505/25

Провадження № 1-кс/486/120/2025

01 квітня 2025 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000921, внесеному 27.10.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

28.03.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000921, внесеному 27.10.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 27.10.2024 року в період часу з 17:04 год. по 17:43 год. невідома особа шляхом обману та зловживання довірою, під приводом позики грошей, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 21000 грн, які останній перерахував зі своєї банківської картки АТ «Ощад Банк» № НОМЕР_1 на банківську картку АТ «Таском Банк» № НОМЕР_2 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , пояснив, що 27.10.2024 року, перебуваючи за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , йому надійшло повідомлення у мобільному додатку «Інстаграм», від знайомого «vasia_joker», у повідомлені, товариш на ім`я ОСОБА_6 попрохав позичити грошові кошти в борг, на що потерпілий погодився, та на зазначену користувачем « ОСОБА_7 » банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_2 о 17:04 год. потерпілий з власної банківської картки АТ «Ощад Банк» № НОМЕР_1 здійснив переказ грошових коштів у сумі 3 000 грн, після чого о 17:19 год. на прохання, ще переказати грошові кошти, потерпілий повторив транзакцію на суму 4 000 грн О 17:38 год. потерпілому надійшло знову повідомлення від користувача « ОСОБА_7 » з проханням позичити грошові кошти в сумі 10 000 грн так як в зазначеного користувача виникли проблеми, про які останній не бажав повідомляти, на що потерпілий погодився та здійснив переказ грошових коштів з власної банківської картки АТ «Ощад Банк» № НОМЕР_1 на банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_2 , на вище зазначену суму, після чого о 17:43 год. відбулася остання транзакція в сумі 4 000 грн з власної банківської картки АТ «Ощад Банк» № НОМЕР_1 на банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_2 . В подальшому потерпілий виявив публікацію в додатку «Інстаграм», котру опублікувала сестра користувача « ОСОБА_7 », публікація несла інформацій зміст, а саме про те, що соціальну сторінку мого товариша ОСОБА_6 «vasia_joker», було взламано.

З метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування дізнавачем ВД ЛРУП №1 ГУНП в Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 28.10.2024 року було складено та погоджено з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львів ОСОБА_9 клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні АТ «Таскомбанк» за банківською карткою № НОМЕР_2 .

11.11.2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 виніс ухвалу від 11.11.2024 року справа №463/10189/24, провадження №1-кс/463/8582/24, відповідно якої слідчий суддя «Постановила»: клопотання, дізнавача ВД ЛРУП №1 ГУНП в Львівській області ОСОБА_8 , задовольнити частково.

15.11.2024 року дізнавачем ВД ЛРУП №1 ГУНП в Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 було направлено ухвалу від 11.11.2024 року справа №463/10189/24, провадження №1-кс/463/8582/24 до АТ «Таскомбанк», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30 та 10.01.2025 року дізнавачем на підставі вищезазначеної ухвали було проведено тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, що перебувають у володінні АТ «Таскомбанк» за банківською карткою № НОМЕР_2 .

Згідно отриманої інформації, було встановлено, що банківська картка на котру здійснювався переказ грошових коштів потерпілого № НОМЕР_2 відкрита на клієнта банку ОСОБА_11 , котра мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , фінансовий номер НОМЕР_3 .

Окрім, того встановлено що за два дні до вчинення кримінального правопорушення, тобто 25.10.2024 року фінансовий номер НОМЕР_3 вищезазначеної банківської картки було змінено на номер мобільного телефону НОМЕР_4 та в подальшому 10.11.2024 року зазначених фінансовий номер було змінено повторно на попередній номер НОМЕР_3 .

Також під час аналізу отриманої інформації, було встановлено, що 27.10.2024, після зарахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_2 , було здійснено зняття грошових коштів з банкоматів, розташованих в м. Південноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, а саме: 27.10.2024 року о 17:04 год. на банківську карту НОМЕР_2 надійшли грошові кошти потерпілого на суму 3000 грн, після чого 27.10.2024 року о 17:06 год. з банкомату №A0107028, який знаходиться за адресою: м.Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 25 здійснено видачу готівки на суму 2800 грн; 27.10.2024 року о 17:19 год. на банківську карту НОМЕР_2 надійшли грошові кошти потерпілого на суму 4000 грн, після чого 27.10.2024 року о 17:20 год. з банкомату №CANI9940, який знаходиться за адресою: м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 22 здійснено видачу готівки на суму 3800 грн; 27.10.2024 року о 17:38 год. на банківську карту НОМЕР_2 надійшли грошові кошти потерпілого на суму 10000 грн, після чого 27.10.2024 року о 17:39 год. з банкомату №A0107028, який находиться за адресою: м.Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 25 здійснено видачу готівки на суму 9800 грн; 27.10.2024 року о 17:43 на банківську карту НОМЕР_2 надійшли грошові кошти потерпілого на суму 4000 грн, після чого 27.10.2024 року о 17:43 год. з банкомату №A0107028, який знаходиться за адресою: м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, 25 здійснено видачу готівки на суму 2800 грн.

На підставі вище викладеного 21.01.2025 року прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_9 , було винесено постанову про визначення територіальної підслідності за підрозділом дізнання ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

У ході проведення досудового розслідування дізнавачем сектору дізнання ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було здійснено огляд електронної сторінки «https://premium.getcontact.com/uk/», під назвою «Getcontact», зазначивши у пошуковій строкі номер мобільного телефону НОМЕР_4 , котрий відповідно отриманої інформації з АТ «Таскомбанк», являється фінансовим номером у період часу з 25.10.2024 року по 10.11.2024 року за банківською карткою № НОМЕР_2 , після натискання пункту меню «Пошук», було встановлено користувача мобільного телефону «Покрищенко», нижче зазначеного « ОСОБА_12 », при натисканні якої з`являється інформація, про те, як користувач зазначений (підписаний) у контактній книжці мобільних телефонів інших осіб, продовжуючи огляд електронної сторінки було встановлено, що користувач номера мобільного телефону НОМЕР_4 , у інших осіб в контактній книжці записаний, як « ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , Серёжа…, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ».

На підставі отриманої інформації, дізнавачем було здійснено пошук особи, у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції», в якому зазначивши дані отримані в ході огляду електронної сторінки, було встановлено, що на території с. Богданівка, Прибузької ТГ, Вознесенського району, Миколаївської області, мешкає особа за анкетними даними ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_3 .

Окрім того, 18.03.2025 року за вих. №47387-2025 т.в.о. начальника СД ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_20 , було надано доручення відділі протидії кіберполіції Департаменту кіберполіції ГУНП в Миколаївській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 401 КПК України, з метою встановлення користувача мобільного номеру телефону НОМЕР_4 , на що 19.03.2025 року було отримано відповідь, згідно з рапорту оперуповноваженого ВПК в Миколаївській області ДКП НП України лейтенанта поліції ОСОБА_21 , можливим власником номеру телефону НОМЕР_4 є ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт: НОМЕР_6 від 08.04.1999 року, виданий Доманівським РВ УМВС у Миколаївській області, прописаний: АДРЕСА_3 . Наразі перебуває у с. Богданівка, Миколаївська область. Сини: ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКН: НОМЕР_7 , номер телефону: НОМЕР_8 та ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до наданих актових записів про народження матір`ю вказаних ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , являється ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

19.03.2025 року за вих. №47725-2025 дізнавачем було надано запит до центру адміністративних послуг Прибузької селищної ради та того ж дня за вих. №12-1 отримано відповідь, про те, що гр. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

19.03.2025 року за вих. №47721-2025 дізнавачем було надано запит до голови Прибузької ОТГ Вознесенського району Миколаївської області, з метою долучення до кримінального провадження довідки про склад сім`ї.

19.03.2025 року за вих. №153-1 від адміністратора ВРМ с. Богданівка відділу ЦНАП Прибузької селищної ради було отримано відповідь, а саме: довідку про склад сім`ї ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно якої: дружина ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проведеними спільними слідчими та оперативно-розшуковими заходами встановити місце знаходження знаряддя правопорушення та його предмет не надалось можливим, а тому виникла необхідність у проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_19 .

На підставі вище викладеного дізнавачем СД ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_27 , 20.03.2025 року було складено та погоджено з прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратори ОСОБА_4 клопотання про дозвіл на проведення обшуку житла особи та 21.03.2025 року скеровано супровідним листом за вих. №49107-2025 до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Слідчим суддею Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 21.03.2025 року винесено ухвалу справа №486/505/25, провадження №1-кс/486/105/2025, про задоволення клопотання дізнавача про проведення обшуку житла за місцем мешкання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 з метою відшукання і вилучення знаряддя правопорушення - сім-карток операторів мобільних зв`язків, банківських карток, мобільних телефонів, планшетних пристроїв, а також комп`ютерної техніки.

У ході проведення обшуку від 28.03.2025 року у період часу з 07:56 год. по 12:02 год., за адресою: АДРЕСА_3 , дізнавачем було виявлено мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro MAX», IMEI 1: НОМЕР_9 та IMEI 2: НОМЕР_10 , з встроєною фізичною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_11 та віртуальної «е-SIM» SIM-картою мобільного оператора «Водафон» з номером мобільного НОМЕР_12 , даний мобільний телефон належить ОСОБА_22 , під час огляду телефону, виявлено листування у мессенджері «Телеграм» з номерами банківських карток, на які здійснювалися підозрілі транзакції, а також виявлено близько 10 Інстаграм аккаунтів, які можуть належати третім особам, даний телефон було поміщено до сейф-пакету №PSP1064700 та опечатано.

У подальшому виявлено мобільний телефон марки «Poco» моделі «M3 Pro 5G», IMEI 1: НОМЕР_13 та IMEI 2: НОМЕР_14 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_4 , котрий належить ОСОБА_26 , під час огляду якого виявлено листування у додатку «Вайбер» з користувачем «Сина» декілька банківських карток походження яких, останні пояснити не можуть, зі слів власниці мобільного телефону, даним користувачем в додатку є ОСОБА_22 , а також в мессенджері «Телеграм», виявлено профіль, котрий належить ОСОБА_28 , власниця зазначила, що раніше даним телефоном користувався її син ОСОБА_29 , зазначений мобільний телефон було поміщено до сейф-пакету №PSP1064702 та опечатано.

Окрім того, було виявлено мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 9T», IMEI 1: НОМЕР_15 та IMEI 2: НОМЕР_16 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_8 , котрий належить ОСОБА_19 , під час огляду якого у додатку «Вайбер» виявлено листування з користувачем «Син», в даному листуванні зазначені невідомі банківські картки, походження, яких,останні пояснити не можуть, зі слів власника мобільного телефону, даним користувачем в додатку є ОСОБА_22 , даний телефон поміщено до сейф-пакету №PSP1064701 та опечатано.

Також, виявлено мобільний телефон марки «Samsung моделі «Galaxy A06», IMEI 1: НОМЕР_17 та IMEI 2: НОМЕР_18 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_8 , котрий перебуває у користуванні ОСОБА_23 , під час огляду телефону, було виявлено поштові скриньки «Gmail» та інстаграм аккаунти, походження, котрих користувачу даного мобільного телефону не відомо, пояснивши тим, що його брат ОСОБА_22 , брав зазначений телефон для власного користування декілька раз, мобільний телефон було поміщено №PSP1064703 та опечатано.

Зазначені мобільні телефони було вилучено до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Проведеним обшуком житла встановлено, що ОСОБА_26 являється користувачем SIM-карти мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_4 та згідно отриманої інформації з АТ «Таскомбанк» вказаний номер був закріплений, як фінансовий номер за банківською карткою № НОМЕР_2 у період часу з 25.10.2024 року по 10.11.2024 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення, а також обшуком встановлено, що зазначені мобільні телефони містять інформацію, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що зазначене вище тимчасово вилучене майно: мобільний телефон «iPhone 14 Pro MAX», IMEI 1: НОМЕР_9 та IMEI 2: НОМЕР_10 , з встроєною фізичною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_11 та віртуальної «е-SIM» SIM-картою мобільного оператора «Водафон» з номером мобільного НОМЕР_12 , даний мобільний телефон належить ОСОБА_22 , мобільний телефон марки «Poco» моделі «M3 Pro 5G», IMEI 1: НОМЕР_13 та IMEI 2: НОМЕР_14 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_4 , котрий належить ОСОБА_26 , мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 9T», IMEI 1: НОМЕР_15 та IMEI 2: НОМЕР_16 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_8 , котрий належить ОСОБА_19 та мобільний телефон марки «Samsung моделі «Galaxy A06», IMEI 1: НОМЕР_17 та IMEI 2: НОМЕР_18 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_8 , котрий перебуває у користуванні ОСОБА_23 , має значення речового доказу, то з метою забезпечення його збереження як речового доказу, необхідно накласти на нього арешт.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила про його задоволення.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході обшуку речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися, арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000921, внесеному 27.10.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000921 від 27.10.2024 року в ході огляду місця події майно:

- мобільний телефон «iPhone 14 Pro MAX», IMEI 1: НОМЕР_9 та IMEI 2: НОМЕР_10 , з встроєною фізичною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_11 та віртуальної «е-SIM» SIM-картою мобільного оператора «Водафон» з номером мобільного НОМЕР_12 , даний мобільний телефон належить ОСОБА_22 ;

- мобільний телефон марки «Poco» моделі «M3 Pro 5G», IMEI 1: НОМЕР_13 та IMEI 2: НОМЕР_14 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_4 , котрий належить ОСОБА_26 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 9T», IMEI 1: НОМЕР_15 та IMEI 2: НОМЕР_16 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_8 , котрий належить ОСОБА_19 ;

- мобільний телефон марки «Samsung моделі «Galaxy A06», IMEI 1: НОМЕР_17 та IMEI 2: НОМЕР_18 , з встроєною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного НОМЕР_8 , котрий перебуває у користуванні ОСОБА_23 .

Вилучені в ході проведення обшуку житла речі за адресою: АДРЕСА_3 , залишити на зберіганні у відділенні поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, заборонивши їх відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1