Справа № 138/299/25
Провадження №:1-кп/138/116/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000558 від 24.12.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня-спеціальна, паспорт - НОМЕР_1 , ном. тел. НОМЕР_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2024 близько 04 год 00 хв, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері увійшов в середину двоповерхового житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де в одній із кімнат на ліжку спала його співмешканка ОСОБА_5 .. Знаючи, що у вказаному будинку, окрім його співмешканки ночували інші чоловіки, у ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів раптово виник умисел на заподіяння цивільній дружині тілесних ушкоджень. Переслідуючи вказану мету, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, взяв до рук знайдену в будинку металеву трубку, підійшов до ліжка, де відпочивала ОСОБА_5 , стягнув її за ногу з ліжка на підлогу та тримаючи металеву трубку в лівій руці, наніс останній не менше п`яти хаотичних ударів по тулубу, ногам та рукам, спричинивши ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №3/1 від 03.01.2025.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав. В скоєному розкаюється. Просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілої, свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше несудимий, по місцю проживання характеризується посередньо, проходить стажування у ФОП « ОСОБА_6 », на утриманні неповнолітня дитина (зі слів).

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою щодо особи, з якою перебуває (перебував) у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчинененого злочину, даних про особу обвинуваченого, а також беручи до уваги висновок Могилів-Подільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації», суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням обставин справи та особи винного, беручи до уваги, що потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, згідно письмової заяви просила обвинуваченого суворо не карати, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання. У зв`язку з цим, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Разом з цим, відповідно до вимог ч.1ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством по відношенню до потерпілої, яка є його цивільною дружиною, суд дійшов висновку, що до останнього необхідно застосувати обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме: направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 122, 124, 174, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України і обрати йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку суду.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Речові докази: металеву трубу довжиною 57,5 см, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, згідно квитанції №385 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілій.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1