В И Р О К

іменем України

Справа № 126/2660/24

Провадження № 1-кп/126/168/2025

"06" березня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бершадь обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000169 від 18.10.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бирлівка Бершадського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда 2 групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на початку серпня 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської обласної ради в м. Дніпро по вул. Філософська, 62, маючи на меті отримати завідомо підроблене посвідчення водія з можливістю його використовувати для водіння автомобіля та надання його працівникам правоохоронних орган при перевірці документів, домовившись з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою досягнення мети отримання завідомо підробленого посвідчення водія, та особисто надав невстановленій досудовим розслідуванням особі особисті відомості паспортні дані на своє ім`я.

Після чого, у середині серпня 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не представилось встановити, ОСОБА_4 перебуваючи на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської обласної ради в м. Дніпро по вул. Філософська, 62, отримав він невстановленої особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія видане органом ТСЦ 1242 на його ім`я, серія НОМЕР_1 , дата видачі 16.08.2024, терміном дії до 16.08.2054, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, яке перебуває в офіційному обігу на території України.

В подальшому ОСОБА_4 , маючи намір для подальшого використання завідомо підробленого посвідчення водія для пред`явлення уповноваженим особам на підтвердження права керувати транспортними засобами, якого у останнього не було, 18.10.2024 керуючи власним легковим автомобілем марки -"Volksvagen Touran" реєстраційний номер НОМЕР_2 сірого кольору, с Джулинка Гайсинського району Вінницької області, у зв`язку порушенням правил дорожнього руху України був зупинений поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , де під час перевірки необхідних документів, водій ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення та суспільно - небезпечний характер власних дій та керуючи ними, маючи умисел направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , дата видачі 16.08.2024, терміном дії до 16.08.2054 на його ім`я, достовірно знаючи, що він його не отримував у встановленому законом порядку, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 вказане підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У кримінальному провадженні № 0000169 від 18.10.2024 між прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.4 ст. 358 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, сприяв встановленню обставин, що мають значення для даного кримінального провадження. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Крім того, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання, вирішити питання скасування арешту майна, долю речових доказів та процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник, ОСОБА_5 , вважає, що є всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки угода укладена обвинуваченим добровільно в присутності захисника.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 358 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнає себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним.

З огляду на викладене, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу ОСОБА_4 , а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінальних правопорушень і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий та приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи, у розмірі 2387,70 грн.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374-376, 473-475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладену 01 листопада 2024 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 2387,70 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2024 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 16.08.2024 ТСЦ 1242, категорії «В, «В1», «С», «С1» на ім`я ОСОБА_4 .

Речові докази посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 16.08.2024 ТСЦ 1242, категорії «В, «В1», «С», «С1» на ім`я ОСОБА_4 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1