Справа № 756/2536/23
Номер провадження № 1-кп/756/537/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 17.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002562, у відношенні:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, ФОП, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

У не встановлений в ході досудового розслідування день, час та місці, ОСОБА_11 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту та реалізуючи його, незаконно придбав та розпочав зберігати за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 наркотичний засіб - канабіс.

17.11.2021 у період часу з 21:59 год. по 23:38 год. у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено речовини рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичний засіб - канабіс. У ході досудового розслідування встановлено, що надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору є наркотичним засобом - канабісом, загальною масою 2 336,05 г., що становить великий розмір.

Отже, ОСОБА_11 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що дійсно у 2021 році незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби - канабіс за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , для власного вживання. 17.11.2021 за вказаною адресою у його присутності працівниками поліції проведено обшук, під час якого він добровільно видав наркотичні засоби. У вчиненому розкаюється, негативно ставиться до вчиненого, просить суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований злочин учинено обвинуваченим, а тому просить суд визнати ОСОБА_11 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 5 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в судовому засіданні просили суд врахувати обставини, яка пом`якшують покарання ОСОБА_11 , а саме щире каяття, визнання вини та не заперечували щодо запропонованого прокурором покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_11 правильно розуміє зміст цих обставин, і відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_11 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу у великих розмірах без мети збуту.

При цьому, суд вважає за необхідне, не змінюючи фактичні обставини цієї справи, виключити з висунутого обвинувачення віднесення наркотичного засобу канабісу до категорії особливо небезпечних наркотичних засобів, зважаючи на наступне.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2024 № 653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», яка набрала чинності 16.08.2024, внесено зміни до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, зокрема, з Таблиці І у Списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» виключено позицію «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу», натомість у Таблиці ІІ у Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» доповнено позицією «Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу».

Статтею 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що наркотичні засоби речовини природні чи синтетичні, препарати, рослини, які включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; за змістом цієї статті Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів це згруповані у списки наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори наркотичних засобів і психотропних речовин, включені до таблиць I-IV згідно із законодавством України та міжнародними договорами України; Перелік та зміни до нього затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на день ухвалення судом вироку, встановлені під час судового розгляду дії обвинуваченого (незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах) з наркотичним засобом канабісом, не можуть бути кваліфіковані як незаконні дії, предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено.

Виключення з висунутого обвинувачення зазначеної кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення буде відповідати ч. 3 ст. 337 КПК України, відповідно до якої з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виключення з правової кваліфікації кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 такої кваліфікуючої ознаки як незаконні дії, предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби, безумовно покращує становище обвинуваченого, така зміна кваліфікації діяння відповідає положенням ч. 1 ст. 5 КК України.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений протягом усього досудового розслідування визнавав свою винуватість, а також просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_11 відповідно до ст. 67 КК України. Принаймні, прокурор про наявність таких обставин не посилалась під час судових дебатів, та такі відомості не вказані в обвинувальному акті.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також його вид та суспільну небезпечність, наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, працює, на утриманні має неповнолітніх двох дітей.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статями 69, 69-1 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого злочину, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений злочин, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також даних щодо працевлаштування ОСОБА_11 , який має має дохід, суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченого.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-21/56091-НЗПРАП від 18.11.2021 у сумі 686 грн 48 коп., № СЕ-19/111-21/56088-НЗПРАП від 23.11.2021 у сумі 1029 грн 72 коп., № СЕ-19/111-21/56083-НЗПРАП від 22.11.2021 у сумі 4118 грн 88 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання в у виді штрафу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_11 процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-21/56091-НЗПРАП від 18.11.2021 у сумі 686 грн 48 коп., № СЕ-19/111-21/56088-НЗПРАП від 23.11.2021 у сумі 1029 грн 72 коп., № СЕ-19/111-21/56083-НЗПРАП від 22.11.2021 у сумі 4118 грн 88 коп. на користь держави.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 19.11.2021, на мобільний телефон «HUAWEI» у корпусі червоного кольору IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який зберігається в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві, та повернути його власнику ОСОБА_11 .

Речові докази: речовину рослинного походження зеленого кольору - канабіс, загальною масою 2 336,05 г, чотирнадцять банок ємністю по 3 літра, одна банка ємкістю 1 літр, одна банка ємністю 1,85 літра, дві банки ємністю по 500 мл, електронні ваги, картонні коробки, які зберігаються в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку визначеному ст. 376, 615 КПК України

Суддя ОСОБА_1