Справа № 392/307/25
Провадження № 1-кп/392/166/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000013 від 06.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород Новомиргородського району Кіровоградської області, з середньою освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, проживаючого зі співмешканкою, маючого на утриманні 6 неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконані постанови суду, що набрала законної сили, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 382 КК України, за наступних обставин:

постановами Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25.04.2024 (справа № 395/497/24), 02.05.2024 (№ 395/642/24), 13.06.2024 (№ 395/833/24) та 18.07.2024 (№ 395/833/24), які набрали законної сили 13.12.2024, 13.05.2024, 24.06.2024 та 29.07.2024 відповідно, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених:

- ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 125 КУпАП (штраф 40'800 гривень);

- ч. 1 ст. 130 КУпАП, (штраф 40'800 гривень);

- ч. 5 ст. 125 КУпАП, (штраф 40'800 гривень);

- ч. 5 ст. 125, ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 130 КУпАП, (штраф 51'000 гривень) відповідно,

з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7, 5, 5 та 10 років відповідно.

Проте, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з наведеними вище постановами, та, маючи реальну можливість виконувати їх в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, продовжив систематично керувати транспортним засобом, повністю ігноруючи судові рішення, які набрали законної сили.

Так, в період з травня 2024 року по січень2025 року, ОСОБА_4 , маючи умисел на невиконання судових рішень, та повністю їх ігноруючи, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма фізичними особами на території України, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був неодноразово зафіксований під час руху вказаним транспортним засобом, а саме: 26.05.2024, 27.05.2024, 29.05.2024. 30.05.2024, 03.06.2024, 07.06.2024, 08.06.2024, 10.06.2024, 11.06.2024, 12.06.2024, 13.06.2024, 14.06.2024, 15.06.2024, 16.06.2024, 17.06.2024, 17.06.2024, 19.06.2024, 21.06.2024, 22.06.2024, 24.06.2024, 25.06.2024, 26.06.2024, 27.06.2024, 01, 07.2024, 03.07.2024, 05.07.2024, 06.07.2024, 08.07.2024, 11.07.2024, 12.07.2024, 05.01.2025.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , вищазазначені постанови суду від 25.04.2024, 02.05.2024, 13.06.2024 та 18.07.2024, які набрали законної сили, не були виконані в частині позбавлення права керування транспортними засобами, що порушило один із основних принципів судочинства про обов`язковість судових рішень.

В ході проведення досудового розслідування 12.02.2025 між начальником Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості. В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 .Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора.

Згідно ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України; обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; узгоджено міру покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, із застосуванням норм ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням йому іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 474 КПК України. Оскільки кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 , є нетяжким злочином, обвинувачений в силу ст. 89 КК України, такий, що не має судимості, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, негативних характеристик за місцем проживання не має, покарання, яке пропонується в угоді, є в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, суд вважає за можливе її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання. Іспитовий строк слід встановити тривалістю в два роки, що, в сукупності з іншими заходами, на переконання суду, буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.02.2025, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання згідно угоди у виді позбавлення волі строком на два роки та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку до Кіровоградського апеляційного суду через Маловисківський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_7