Справа № 489/7862/18
Провадження № 1-кп/489/637/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

13 березня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0000015 від 13.03.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

04.02.2025 ухвалою Миколаївського апеляційного суду подання голови Корабельного районного суду м. Миколаєва задоволено. Кримінальне провадження №0000015 від 13.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України, направлено до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

06.02.2025 до Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні 19.02.2025 захисником подано клопотання про повернення обвинувального акта з підстав його невідповідності вимогам КПК України та скаргу на доручення про проведення досудового розслідування від 13.03.2018.

Ухвалою суду від 19.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні направлено до Миколаївського апеляційного суду для звернення з поданням до Касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення обвинувального акта до Вищого антикорупційного суду. Клопотання захисника про повернення обвинувального акта та скарга на доручення про проведення досудового розслідування від 13.03.2018 судом не розглядались до вирішення питання підсудності справи.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25.02.2025 відмовлено в задоволенні подання а кримінальне провадження повернуто до суду першої інстанції для розгляду.

У підготовчому судовому засіданні 13.03.2025 захисник підтримав подані раніше клопотання про повернення обвинувального акта та скаргу на доручення про проведення досудового розслідування від 13.03.2018.

Крім того, подав такі скарги: на постанову про зміну попередньої кваліфікації кримінального правопорушення від 20.05.2018; на постанову про визначення підслідності від 21.05.2018; на постанову про зміну групи слідчих при проведенні досудового розслідування від 29.05.2018; на постанову про визначення підслідності від 25.09.2018; на доручення про проведення досудового розслідування від 18.04.2018; на доручення про проведення досудового розслідування від 20.05.2018.

Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а скарги неможливо вирішити у підготовчому провадженні без дослідження доказів та встановлення всіх обставин у справі, що може бути здійснено лише під час судового розгляду.

Щодо повернення обвинувального акта суд виходить з того, що відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України (в редакції станом на дату складання обвинувального акта) обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

На підставі аналізу змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000015 від 13.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.3 ст.369 КК України, вбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, який його складав та затверджений прокурором. Окрім того, до обвинувального акта, як це передбачено вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Посилання захисника на відсутність в обвинувальному акті прізвища судді, до надання неправомірної вигоди якому обвинувачений схиляв потерпілу, та прізвища адвоката, якого він рекомендував потерпілій, не може бути підставою для повернення обвинувального акта.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пункт 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Водночас, за приписами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Із аналізу вищевказаних положень кримінального процесуального закону вбачається, що при складенні обвинувального акта прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначена обставина, відповідно до приписів ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Встановлення дійсних фактичних обставин кримінального провадження та їх відповідність або невідповідність викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам, а також відповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації кримінального правопорушення, здійснюється в процесі проведення судового розгляду кримінального провадження, відповідно до Глави 28 КПК України, шляхом безпосереднього дослідження судом та надання належної оцінки доказам, зібраним під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Окрім того, положення ч. 2 зазначеної вище ст. 337 КПК України надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення зазначення в обвинувальному акті тих обставин, які нею встановлені не були.

В обвинувальному акті чітко та конкретно викладені фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та з його змісту зрозуміло, в чому саме обвинувачується особа.

Що стосується невідповідності вимогам закону реєстру досудового розслідування, суд вважає, що це не є підставою для повернення обвинувального акта відповідно до положень ст. 104, 291, 314 КПК України.

Повернення обвинувального акта можливе за наявності таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Таких недоліків в обвинувальному акті не встановлено.

Щодо скарг захисника суд виходить з того, що вичерпний перелік рішень слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, наведено в ч. 1 ст. 303 КПК України.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

На переконання суду, подані захисником скарги неможливо вирішити під час підготовного провадження, без розгляду справи по суті, дослідження доказів та матеріалів провадження. Оцінка можливим процесуальним порушенням на досудовому провадженні буде надана під час судового розгляду. У зв`язку з чим такі скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 291, 303 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта відмовити.

У задоволенні скарг захисника ОСОБА_5 на доручення про проведення досудового розслідування від 13.03.2018; на постанову про зміну попередньої кваліфікації кримінального правопорушення від 20.05.2018; на постанову про визначення підслідності від 21.05.2018; на постанову про зміну групи слідчих при проведенні досудового розслідування від 29.05.2018; на постанову про визначення підслідності від 25.09.2018; на доручення про проведення досудового розслідування від 18.04.2018; на доручення про проведення досудового розслідування від 20.05.2018 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1