справа № 165/3266/24
провадження №1-кп/165/203/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року місто Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 ,

представника потерпілого

(цивільного позивача), адвоката ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача

ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача

ПАТ «Волиньобленерго» ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області кримінальне провадження № 0000539 про обвинувачення:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Милятин, Іваничівський район, Волинська область; місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України, непрацюючий, пенсіонер, судимостей не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

04.06.2024 близько 11 год 48 хв водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ» моделі «3309» р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним по правій смузі руху по вулиці Левка Лук`яненка в напрямку вулиці Соборної, в межах населеного пункту м. Нововолинськ, здійснюючи виїзд з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя з головною дорогою по вулиці Соборній, всупереч вимогам п.п. 2.3.б), д), 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі також Правила), не уважно стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля в момент виявлення небезпеки для руху, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював рух по вулиці Соборній в напрямку від мкрн Шахтарського до вулиці Княгині Ольги, всупереч вимогам п.п. 16.11 Правил не надав перевагу в русі даному автомобілю, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить іншим учасникам небезпеки для їх руху, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, почав переїжджати вказане вище перехрестя, перетинаючи при цьому головну дорогу, чим створив небезпеку та перешкоду для руху транспорту, внаслідок чого водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» ОСОБА_4 не зміг об`їхати перешкоду через створені водієм ОСОБА_9 дорожні умови та здійснив зіткнення з його автомобілем.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху водій ОСОБА_9 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив зіткнення між транспортними засобами, які зазнали механічних пошкоджень, та спричинив водію автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 60 від 21.06.2024 тілесні ушкодження у вигляді рваної рани в лівій завушній ділянці та чотирьох ран в потиличній ділянці, які відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю (п.2.3.3 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закритої травми правого колінного суглобу з розривом медіальної колатеральної зв`язки ІІІ ст, розривом медіальної патело-феморальної зв`язки ІІ-ІІІ ст, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по ознаці тривалого розладу здоров`я (п. 2.2.2 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

У прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_9 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.3, відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Обвинувачений в судовому засіданні винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, суть яких полягає у наступному. Працював у ПАТ «Волиньобленерго». У зазначених в обвинувальному акті час та місці в робочий час керував автомобілем, рухався по другорядній дорозі. При виїзді на головну не надав переваги у русі автомобілю потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок чого відбулось зіткнення. Перед виїздом проходив відповідні огляди, був тверезий, автомобіль знаходився у технічно справному стані. Шкодує про вчинене, кається, потерпілому ОСОБА_11 давав кошти на лікування в сумі 1800 грн. Є пенсіонером, розмір пенсії близько 5400 грн. Просить суворо не карати.

Судом встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового провадження не оспорюються, останні правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду не має жодних сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження, суд за їх згодою відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає встановленою та доведеною винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке є нетяжким злочином, судимостей не має, не працює, пенсіонер.

При оцінці ступеня тяжкості вчиненого злочину, суд також враховує суму завданої майнової шкоди, думку потерпілого, якому обвинуваченим частково відшкодовано завдані збитки, та який не наполягає на суворому покаранні.

Суд дійшов висновку про щирість визнання ОСОБА_9 вини, про що свідчить відповідне ставлення до скоєного, належна критична оцінка свого протиправного діяння, його осуд, поведінка після вчинення кримінального правопорушення, те, що останній частково оплатив лікування потерпілого, а тому визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що ОСОБА_9 є особою пенсійного віку, стан його здоров`я, матеріальне становище, факт відшкодування потерпілому витрат на лікування в сумі 1800 грн, яка є, з урахуванням наведеного, значною для обвинуваченого, а тому згідно з положеннями ч. 2 ст. 66 КК України визнає часткове добровільне відшкодування витрат на лікування обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 .

Обставин, які згідно із ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_9 покарання, визначеного у санкції ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами. Такий вид покарання відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та призначає ОСОБА_9 покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Застосовані заходи забезпечення у виді арешту майна, покладення обов`язків щодо заборони відчуження та розпорядження майном згідно ухвал слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24.06.2024 та 17.07.2024 необхідно скасувати у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Мотиви вирішення цивільних позовів.

1. До початку судового розгляду представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 пред`явив цивільний позов до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго", Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позов обґрунтовує наступним.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода, що полягає у витратах на лікування на суму 5500 грн, та моральна шкода, яку оцінює в 150 тис грн. Також, у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності потерпілим, що перебуває в прямому причинному зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, до відшкодування останньому підлягає 8000 грн втраченого заробітку.

Згідно з вимогами, викладеними у позовній заяві, просить стягнути в користь потерпілого ОСОБА_4 з АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс": за заподіяну матеріальну шкоду 5500 грн, за заподіяну моральну шкоду 275 грн; з ПАТ «Волиньобленерго»: за втрачений заробіток 8000 грн, за заподіяну моральну шкоду 149 725 грн.

Відповідачем ПАТ «Волиньобленерго» (далі у тексті вироку також Відпвідач) подано відзив на позовну заяву.

Щодо задоволення позовних вимог про стягнення 8000 грн втраченого потерпілим заробітку внаслідок ДТП Відповідач заперечує, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок такого відшкодування покладено на страховика, а тому ПАТ «Волиньобленерго» є неналежним відповідачем відносно цієї позовної вимоги.

Відповідач вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди на суму 149 725 грн є необґрунтованими, не підтверджуються жодними доказами, а тому не підлягають відшкодуванню в повному обсязі. Також заперечує щодо стягнення судових витрат. Просить відмовити у позові ОСОБА_4 повністю.

Відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" (далі у тексті вироку також Відповідач 1) подано відзив на позовну заяву.

Щодо задоволення позовних вимог про стягнення 5500 грн витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 внаслідок ДТП Відповідач 1 заперечує, з посиланням на вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦПК України. Зазначає, що позивачем жодних доказів таких витрат на лікування разом із позовною заявою не подано.

З цих же підстав вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими.

Вважає, що витрати на оплату послуг адвоката не є співмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, затраченим часом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

У зв`язку із наведеним Відповідач 1 просить відмовити у позові ОСОБА_4 повністю, в разі задоволення зменшити розмір витрат на правничу допомогу на 80% від заявлених вимог.

Представник потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав відповідь на відзиви Відповідача та Відповідача 1. Вважає, що заперечення на позовні вимоги, викладені у відзивах на позовну заяву є необґрунтованими та незаконними. З посиланням на вимоги ст. ст. 24, 25, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає, що Відповідач 1, а саме АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс", зобов`язаний виплатити потерпілому ОСОБА_4 кошти в сумі 8399 грн. Щодо розміру моральної шкоди з посиланням на ст.82 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 ЦК України, зазначає, що заподіяння моральної шкоди є доведеним, а її розмір визначається судом. В прохальній частині відповіді на відзиви просить позовні вимоги задовільнити повністю, стягнувши з страхової організації матеріальну шкоду, в тому числі і втрачений заробіток, а також частково моральну шкоду, і з ПАТ «Волиньобленерго» моральну шкоду, стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу.

Відповідачем ПАТ «Волиньобленерго» подано заперечення на відповідь на відзиви, в яких зазначає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди на суму 149 725 грн є необґрунтованими, не підтверджуються жодними доказами, а тому моральна шкода не підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Вважає, що витрати на оплату послуг адвоката в сумі 20000 грн не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, затраченим часом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Просить відмовити у позові ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди повністю, в разі задоволення зменшити розмір витрат на правничу допомогу на 90% від заявлених вимог.

Відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" подано заперечення на відповідь на відзиви, в якому з посиланням на вимоги ст. ст. 24, 25, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що позивачем жодних доказів витрат на лікування потерпілого, в тому числі що підтверджують факт перебування в закладах охорони здоров`я та кількість таких днів, не подано. Розрахунок суми таких витрат є необґрунтованими. Крім того, відповідно до відповіді на відзив представник позивача фактично збільшує розмір позовних вимог, не оформлюючи це належним чином як окремий процесуальний документ, що суперечить вимогам п. 2 ч. 2 ст.49 ЦПК України. Просить відмовити у позові ОСОБА_4 повністю, в разі задоволення зменшити розмір витрат на правничу допомогу на 80% від заявлених вимог.

В судове засідання представник Відповідача 1 - АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання без представника Відповідача 1, суд ухвалив протокольно провести судовий розгляд без участі представника відповідача АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс".

У судовому засіданні потерпілий та його представник позовні вимоги підтримали, представник відповідача ПАТ «Волиньобленерго» щодо задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзиви.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права.

Згідно позовної заяви представник позивача потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить стягнути в користь потерпілого ОСОБА_4 з АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс": за заподіяну матеріальну шкоду 5500 грн, за заподіяну моральну шкоду 275 грн; з ПАТ «Волиньобленерго»: за втрачений заробіток 8000 грн, за заподіяну моральну шкоду 149 725 грн (а.с. 38-40 на звороті).

В описові частині відповіді на відзиви представник позивача потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважає, що АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" зобов`язане виплатити потерпілому ОСОБА_4 кошти в сумі 8399 грн. В прохальній частині відповіді на відзиви просить позовні вимоги задовільнити повністю, стягнувши з страхової організації матеріальну шкоду, в тому числі і втрачений заробіток, а також частково моральну шкоду, і з ПАТ «Волиньобленерго» моральну шкоду, стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу. Конкретний розмір сум не зазначено (а.с. 118-119 на звороті).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 128 КПК України: форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства; цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49, ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 179 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. У відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

З урахуванням наведених норм закону відповідь на відзив не є заявою про збільшення розміру позовних вимог, зміну предмету та підстав позову.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведене, а також те, що прохальна частина відповіді на відзиви представника позивача потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 не містить конкретного розміру сум і в ній зазначено прохання про повне задоволення позовних вимог, а тому суд не вважає таку відповідь на відзиви заявою про збільшення позовних вимог або підстав і предмету позову і розглядає позовну заяву в межах заявлених вимог, викладених у позовній заяві (а.с. 38-40), а саме: стягнути в користь потерпілого ОСОБА_4 з АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс": за заподіяну матеріальну шкоду 5500 грн, за заподіяну моральну шкоду 275 грн; з ПАТ «Волиньобленерго»: за втрачений заробіток 8000 грн, за заподіяну моральну шкоду 149 725 грн (а.с. 38-40 на звороті).

Суд встановив доведеним факти вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин:

04.06.2024 близько 11 год 48 хв водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ» моделі «3309» р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним по правій смузі руху по вулиці Левка Лук`яненка в напрямку вулиці Соборної, в межах населеного пункту м. Нововолинськ, здійснюючи виїзд з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя з головною дорогою по вулиці Соборній, всупереч вимогам п.п. 2.3.б), д), 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі також Правила), не уважно стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля в момент виявлення небезпеки для руху, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював рух по вулиці Соборній в напрямку від мкрн Шахтарського до вулиці Княгині Ольги, всупереч вимогам п.п. 16.11 Правил не надав перевагу в русі даному автомобілю, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить іншим учасникам небезпеки для їх руху, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, почав переїжджати вказане вище перехрестя, перетинаючи при цьому головну дорогу, чим створив небезпеку та перешкоду для руху транспорту, внаслідок чого водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» ОСОБА_4 не зміг об`їхати перешкоду через створені водієм ОСОБА_9 дорожні умови та здійснив зіткнення з його автомобілем. Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху водій ОСОБА_9 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив зіткнення між транспортними засобами, які зазнали механічних пошкоджень, та спричинив водію автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 60 від 21.06.2024 тілесні ушкодження у вигляді рваної рани в лівій завушній ділянці та чотирьох ран в потиличній ділянці, які відносяться до категорії ЛЕГКОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю (п.2.3.3 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закритої травми правого колінного суглобу з розривом медіальної колатеральної зв`язки ІІІ ст, розривом медіальної патело-феморальної зв`язки ІІ-ІІІ ст, які відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, по ознаці тривалого розладу здоров`я (п. 2.2.2 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення в користь ОСОБА_4 з ПАТ «Волиньобленерго» шкоди за втрачений заробіток 8000 грн суд робить такі висновки.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ПАТ «Волиньобленерго» як власника автомобіля «ГАЗ» моделі «3309» р.н. НОМЕР_1 станом на 04.06.2024 була застрахована згідно полісу № ЕР214998110, страховик - АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс". Розмір страхових сум на одного потерпілого становить 160 000 грн за шкоду, заподіяну майну, 320 000 грн за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю (а.с. 85, 86).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 3 ст. 5 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників; акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності ; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом статей 3, 22, 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі у тексті вироку також Закон № 1961-IV) визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

З урахування наведеного, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з позовної вимоги про стягнення з ПАТ «Волиньобленерго» 8000 грн за втрачений заробіток (фактично шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим), вказана сума не перевищує страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого згідно страхового полісу, що складає 320 000 грн за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що саме у страховика АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" виникає обов`язок щодо виплати зазначеного виду страхового відшкодування, а тому ПАТ «Волиньобленерго» є неналежним відповідачем за цією позовною вимогою.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1961-IV (Шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим) у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.

З аналізу вказаної норми закону вбачається, що підставою для виплат у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим є підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.

Позивачем ОСОБА_4 та його представником адвокатом ОСОБА_5 до суду не надано документів про підтвердження відповідним закладом охорони здоров`я часу (періоду) втрати працездатності. Клопотання про витребування таких доказів до суду не подавались.

У зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог про стягнення в користь ОСОБА_4 з ПАТ «Волиньобленерго» шкоди за втрачений заробіток 8000 грн потрібно відмовити.

При вирішенні позовних вимог про стягнення в користь потерпілого ОСОБА_4 з АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" за заподіяну матеріальну шкоду 5500 грн суд робить такі висновки.

В обґрунтування такої вимоги в позові зазначається, що від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в Нововолинській ЦМЛ, на що витратив власні кошти в сумі 5500 грн, що підтверджується медичною документацією (а.с. 38 на звороті). У відповіді на відзиви зазначено, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні з 04.06.2024 по 06.07.2024.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1961-IV: 24.1 у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. 24.2. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. 24.3. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

За змістом вказаної норми закону витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого можуть бути підтверджені закладом охорони здоров`я, а дні (кількість днів) такого лікування, мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Досліджені в судовому засіданні докази, надані позивачем копії консультаційного висновку спеціаліста від 06.06.2024 (а.с. 46), консультаційного висновку спеціаліста від 04.06.2024 (а.с. 47), МРТ правого колінного суглобу (а.с. 48), примірника заяви від 05.08.2024 про надання довідки про затрачені на лікування власні кошти (а.с. 54) не містять інформації про витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого, а також інформації про кількість днів або ж період лікування у закладі охорони здоров`я, а тому не підтверджують заявлені позовні вимоги, і в силу положень ст. ст. 77, 80 ЦПК України не є належними та достатніми доказами для встановлення обставин, що є предметом доказування.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем та його представником у встановленому законодавством порядку не подано.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 83 КПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною першою статті 81 та частинами першою - третьою статті 13 ЦПК України визначено: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення в користь ОСОБА_4 з АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" за заподіяну матеріальну шкоду 5500 грн задоволенню не підлягають.

При вирішенні позовних вимог про стягнення в користь потерпілого ОСОБА_4 з АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" 275 грн та з ПАТ «Волиньобленерго» 149 725 грн за заподіяну моральну шкоду суд робить такі висновки.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, окрім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною другою цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також, у відповідності до ст. 26-1 Закону № 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Вказаною нормою закону визначено фіксований розмір відшкодування моральної шкоди страховиком, а також обов`язковою підставою відшкодування моральної шкоди визначено виплату страхової суми за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки, як зазначено вище, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення в користь ОСОБА_4 із АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" за заподіяну матеріальну шкоду 5500 грн, як витрат на лікування, а тому, відповідно, підстави для стягнення в користь ОСОБА_4 із АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" моральної шкоди в сумі 275 грн (5500 грн х 5% = 275 грн) відсутні.

Як зазначено вище, суд встановив доведеним факти вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та зазначив вище встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення.

Суд дійшов до переконання, що внаслідок вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, що в свою чергу призвело до заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, останній зазнав поза розумним сумнівом фізичного болю та страждань, а також душевних страждань внаслідок протиправної поведінки щодо нього самого.

Зазначений вище транспортний засіб марки «ГАЗ» моделі «3309» р.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 та який є джерелом підвищеної небезпеки, належить ПАТ «Волиньобленерго».

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у відповідача ПАТ «Волиньобленерго» виник обов`язок щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_4 моральної шкоди.

При визначенні розміру грошового відшкодування за завдану моральну шкоду суд враховує: характер правопорушення, додатковим об`єктом посягання якого є життя та здоров`я потерпілого, форму вини правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого ОСОБА_9 необережність; характер спричинених тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості середньої тяжкості; біль та фізичні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; ту обставину, що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб не належить на праві власності ОСОБА_4 ; глибину спричинення душевних страждань, на які, безумовно, вплинув сам факт дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння тілесних ушкоджень; достатність суми відшкодування моральної шкоди для задоволення розумних потреб потерпілого.

З урахуванням усіх в сукупності обставин, суд дійшов висновку, що заявлена для відшкодування сума моральної шкоди 150 тис. грн не є співмірною із заподіяними фізичними та душевними стражданнями. Зменшення розміру стягнення із 150 000 грн до 90 000 грн, на думку суду, буде достатнім для відшкодування зазначеної шкоди та відповідатиме засадам розумності та справедливості.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог стягнення з відповідача ПАТ «Волиньобленерго» 90 000 грн як компенсації за заподіяну моральну шкоду.

При вирішенні позовних вимог про стягнення в користь потерпілого ОСОБА_4 з АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" та з ПАТ «Волиньобленерго» судових витрат в сумі 20 000 грн на професійну правничу допомогу, в тому числі 150 грн у зв`язку з направленням претензій поштовим переказом, суд робить такі висновки.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України: для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем та Відповідачем 1 у заявах по суті справи викладені заперечення та вимоги щодо зменшення, в разі задоволення позову, витрат на професійну правничу допомогу (а.с.93-94, 159-160, 169-170).

Судом встановлено, що представником потерпілого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 , на обґрунтування зазначених витрат надано договір про надання правової допомоги (а.с. 53), квитанцію до прибуткового касового ордеру серії ДТП №27 від 05.08.2024, відповідно до якої від ОСОБА_4 прийнято 20 000 грн за договором про правову допомогу (а.с. 58) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з фіскальними чеками на суму 150 грн (а.с. 51).

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених до відшкодування судових витрат в сумі 20150 грн та про недоведеність Відповідачем та Відповідачем 1 заперечень про зменшення суми таких витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 137, ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення суми компенсації за моральну шкоду з відповідача ПАТ «Волиньобленерго» та відмови у задоволенні решти позовних вимог, а тому з ПАТ «Волиньобленерго» в користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 11082,50 грн судових витрат (20150 грн х 55% (пропорційність суми задоволених вимог до заявлених) = 11082,50 грн).

2. До початку судового розгляду представник цивільного позивача ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго", Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позов обґрунтовує наступним.

04.06.2024 близько 11 год 48 хв водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ» моделі «3309» р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним по правій смузі руху по вулиці Левка Лук`яненка в напрямку вулиці Соборної в межах населеного пункту м. Нововолинськ, здійснюючи виїзд з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя з головною дорогою по вулиці Соборній, всупереч вимогам п.п. 2.3.б), д), 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, №1306, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів. Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху водій ОСОБА_9 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив зіткнення між транспортними засобами, які зазнали механічних пошкоджень.

Власником автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, спричинену автомобілем марки «ГАЗ» моделі «3309» р.н.з. НОМЕР_1 , забезпечена у акціонерному товаристві «Страхова компанія ББС Іншуранс» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 221699394. Ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну 160000 грн, франшиза 1718,71 грн.

Покликаючись на висновок експерта, з врахуванням ліміту відповідальності страховика 160000 грн та франшизи 1718,71 грн, просить стягнути в користь ОСОБА_6 з АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» 158281,29 грн та з ПАТ «Волиньобленерго» 23169,51 грн матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля.

Також, просить стягнути з відповідачів в користь позивача судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн; витрати на проведення експертизи 8500 грн.

Відповідачем ПАТ «Волиньобленерго» подано відзив на позовну заяву, у якому викладено заперечення щодо задоволення позовних вимог з таких підстав.

Із змісту висновку експерта ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 216264,35 грн, вартість відновлюваного ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 179732,09 грн. Проте, експерт зафіксував пошкодження та технічний стан належного позивачу автомобіля станом на дату огляду транспортного засобу, а саме на 07.08.2024. З моменту дорожньо-транспортної пригоди минуло часу більше, ніж 63 календарних дні. В яких умовах транспортувався належний позивачу автомобіль з місця ДТП, зберігався та/або експлуатувався невідомо. Не має жодних належних та допустимих доказів відносно того, де всі ці 63 дні знаходився автомобіль і в кого перебував, чи цей автомобіль не міг отримати додаткові пошкодження з незалежних від відповідача обставин. Так само як і невідомі механізм, причини та час виникнення усіх описаних експертом у висновку пошкоджень (внаслідок ДТП чи пізніше у процесі евакуації, зберігання, експлуатації тощо). Позивач не надав доказів збереження даного автомобіля у пошкодженому стані, твердження про прямий причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженнями, зафіксованими експертом у висновку, є необґрунтованими, а тому розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, що відбулася 04.06.2024 належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено.

У відзиві зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн не є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

На підставі наведеного, просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 про відшкодування шкоди у повному обсязі, в разі задоволення позову просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами, на 90% заявлених витрат.

Відповідачем АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" подано відзив на позовну заяву, у якому викладено заперечення щодо задоволення позовних вимог з таких підстав.

Позивачем пропущено встановлений ч. 1 ст. 128 КПК України строк для подання позовної заяви, оскільки позов пред`явлено після постановлення судом ухвали про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

При проведенні експертизи (висновок експерта № 888 від 16.08.2024) не визначена ринкова вартість транспортного засобу «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 ; висновок експерта зроблено станом на 07.08.2024, а не на дату ДТП. Такий висновок є неналежним та недопустимим доказом.

Просить відмовити у позові повністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_6 , представник Відповідача 1 - АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс" не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання без позивача ОСОБА_6 та представника Відповідача 1, суд ухвалив протокольно провести судовий розгляд без участі вказаних осіб.

У судовому засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, представник відповідача ПАТ «Волиньобленерго» ОСОБА_8 щодо задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права.

Як зазначено вище, суд встановив доведеним факти вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та зазначив вище встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, 04.06.2024 близько 11 год 48 хв водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ» моделі «3309» р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним по правій смузі руху по вулиці Левка Лук`яненка в напрямку вулиці Соборної в межах населеного пункту м. Нововолинськ, здійснюючи виїзд з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя з головною дорогою по вулиці Соборній, всупереч вимогам п.п. 2.3.б), д), 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів. Внаслідок вищевказаних порушень Правил дорожнього руху водій ОСОБА_9 своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив зіткнення між транспортними засобами «ГАЗ» моделі «3309» р.н.з. НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 , які зазнали механічних пошкоджень.

Власником автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 313CDI» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 28).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ПАТ «Волиньобленерго» як власника автомобіля «ГАЗ» моделі «3309» р.н. НОМЕР_1 станом на 04.06.2024 була застрахована згідно полісу № ЕР214998110, страховик - АТ "Страхова компанія "ББС Іншуранс". Розмір страхових сум на одного потерпілого становить 160 000 грн за шкоду, заподіяну майну, 320 000 грн за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, розмір франшизи 0,00 грн (а.с. 77).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 888 від 16.08.2024: вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz» «Sprinter 313CDI», р.н. НОМЕР_2 , без врахування коефіцієнту фізичного зносу становить 465114,91 грн; вартість відновлювального ремонту даного автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 179732,09 грн; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженням його автомобіля «Mercedes-Benz» «Sprinter 313CDI», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яке мало місце 04.06.2024, становить 395996,44 грн; залишкова вартість автомобіля становить 216264,35 грн (а.с. 133-148 ).

Надаючи оцінку доводам Відповідача та Відповідача 1 щодо неналежності та недопустимості зазначеного висновку експерта, суд керується наступним.

В описовій частині висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 888 від 16.08.2024 (далі також у вироку - Висновок експерта) описано методику та порядок проведення визначення ринкової вартості автомобіля «Mercedes-Benz» «Sprinter 313CDI», р.н. НОМЕР_2 , яка на момент його пошкодження складає 395996,44 грн (п. 3, стор. 6-12 Висновку експерта). Така ж сума зазначена у п. 3 висновків експерта по кожному з поставлених питань (стор. 13 Висновку експерта), (а.с. 139).

Окрім того, у п. 4 описової частини Висновку експерта викладено методику та порядок проведення визначення ринкової вартості автомобіля «Mercedes-Benz» «Sprinter 313CDI», р.н. НОМЕР_2 , після ДТП, що становить 216264,35 грн (п. 4, стор. 12-13 Висновку експерта). Така ж сума зазначена у п. 4 висновків експерта по кожному з поставлених питань (стор. 13 Висновку експерта), (а.с. 139).

З урахуванням наведеного, суд вважає належним та допустимим доказом Висновок експерта, яким підтверджуються факти: ринкової вартості автомобіля «Mercedes-Benz» «Sprinter 313CDI», р.н. НОМЕР_2 , яка на момент його пошкодження складала 395996,44 грн, а також після ДТП - 216264,35 грн.

З цих же мотивів доводи Відповідача 1 щодо невизначення експертом ринкової вартості транспортного засобу, в тому числі не на дату ДТП, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 128, ч. 1, ч. 2 ст. 347 КПК України: особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Після закінчення підготовчих дій головуючий оголошує про початок судового розгляду. Судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта.

Представником цивільного позивача ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до початку судового розгляду (до першого судового засідання судового розгляду кримінального провадження), а тому доводи Відповідача 1 про недотримання цивільним позивачем та його представником вказаних вище процесуальних строків для подання позову, що є підставою для залишення позову без розгляду, є необґрунтованими.

Доводи, викладені Відповідачем у відзиві, про те, що: з моменту ДТП до огляду автомобіля експертом та фіксації пошкоджень пройшло більше 63 дні; невідомі умови транспортування автомобіля з місця ДТП, його зберігання, можливість експлуатації та отримання додаткових пошкоджень; ненадання позивачем доказів збереження даного автомобіля у пошкодженому стані; відсутність прямого причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженнями; розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено суд відхиляє з огляду на наступне.

Частиною першою статті 81 та частинами першою - третьою статті 13 ЦПК України визначено: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однак, на підтвердження своїх вищезазначених заперечень Відповідачем не надано жодних допустимих та належних доказів, а тому суд їх вважає необґрунтованими і такими, що базуються лише на припущеннях, що в силу положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, не може бути покладено в основу доказування.

Застосування до спірних правовідносин норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За змістом статей 3, 22, 28-30 Закону № 1961-IV визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Також положеннями п. 12.1 ст. 12, п. 36.6 ст. 36 Закону № 1961-IV визначено: розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих ; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту; страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

З урахування наведеного, суд робить висновок, що розмір відшкодування ОСОБА_6 , як власнику пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, має складати різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 395996,44 грн 216264,35 грн = 179732,09 грн. Оскільки дана сума перевищує ліміт відповідальності у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, то сума, яка підлягає стягненню в користь ОСОБА_6 із страховика - відповідача Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" обмежена лімітом такої відповідальності 160000 грн.

При цьому суд зазначає, що визначений у позовній заяві розмір франшизи в сумі 1718,71 грн не відповідає дійсності, оскільки як встановлено судом, згідно полісу № ЕР214998110 розмір франшизи складає 0,00 грн (а.с. 77).

З урахуванням принципу диспозитивності, викладеного у ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, беручи до уваги позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» 158281,29 грн, суд дійшов висновку про задоволення вказаної позовної вимоги про стягнення зазначеної суми.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою сумою (відшкодуванням) в межах ліміту за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР214998110) підлягає стягненню в користь ОСОБА_6 із страхувальника - відповідача ПАТ «Волиньобленерго» та становить: 179732,09 грн 160 000 грн = 19 732,09 грн.

Розмір заявлених до відшкодування судових витрат, що складаються із 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 8500 грн витрат на залучення експерта суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими, та стягує їх з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 178013,38 грн (158281,29 грн + 19 732,09 грн) від заявлених позовних вимог на загальну суму 181450,80 грн, що складає 98%, а тому судові витрати стягуються пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 23 030 грн (23500 грн х 98% = 23030 грн).

З урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог (сума, що підлягає стягненню з АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» 158281,29 грн складає 88,9% від загальної суми задоволених позовних вимог, а сума, що підлягає стягненню з ПАТ «Волиньобленерго» 19 732,09 грн відповідно 11,1%), суд дійшов висновку про: стягнення з АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» в користь ОСОБА_6 20473,67 грн судових витрат; стягнення з ПАТ «Волиньобленерго» в користь ОСОБА_6 2556,33 грн судових витрат.

Керуючись ст. ст. 100, 129, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 39100 (тридцять дев`ять тисяч сто) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24.06.2024 (справа №165/2704/24, провадження №1-кс/165/694/24) на автомобіль марки "ГАЗ", моделі "3309", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Заборону на відчуження та розпорядження ОСОБА_6 автомобілем марки "Mercedes-Benz", моделі "Sprinter 313CDI", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 та зобов`язання останнього зберігати вказаний автомобіль у належному стані та надавати на першу вимогу слідчого, прокурора або суду, які встановлені ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 17.07.2024 (справа №165/2704/24, провадження №1-кс/165/819/24) скасувати.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки "ГАЗ", моделі "3309", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 - залишити власнику ПАТ «Волиньобленерго»;

- автомобіль марки "Mercedes-Benz", моделі "Sprinter 313CDI", білого кольору, р.н.з. НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_6 ;

- оптичний диск для лазерних систем зчитування формату CD-R, на якому виконано рукописний текст «Рідний край», - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000539.

Цивільний позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго", Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» (вул. Яремчука Назарія, 4, м. Луцьк, 43023, ) в користь ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) 90 000 (дев`яносто тисяч) гривень як відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 11082 (одинадцять тисяч вісімдесят дві) гривні 50 копійок судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго", Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (вул. Білоруська, 3, м. Київ, 04050, ) в користь ОСОБА_6 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) 158 281,29 грн (сто п`ятдесят вісім тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 29 копійок матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, та 20 473,67 (двадцять тисяч чотириста сімдесят три) гривні 67 копійок судових витрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» (вул. Яремчука Назарія, 4, м. Луцьк, 43023, ) в користь ОСОБА_6 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) 19 732,09 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 09 копійок матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, та 2556,33 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 33 копійки судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_12