КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 10.10.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирча Бучанського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 09.03.2024 у вечірній час, з метою особистого збагачення, вирішив відкрито викрасти чуже майно громадян. Так, перебуваючи поблизу будинку № 58 по вул. Зодчих, в м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час йшла вулицею в напрямку свого місця проживання.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 під приводом допомогти занести її сумку до будинку, підійшов до ОСОБА_9 . Надалі, в цей же день, близько о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 зайшовши разом з потерпілою в під`їзд будинку по АДРЕСА_2 , побачив, що у вказаній сумці лежить мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51», IMEI: НОМЕР_1 , в якому знаходились сім-картки мобільного оператора «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_2 , та «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, та який востаннє продовжено 16.11.2023 згідно Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 строком на 90 діб, відкрито вихопив вказаний мобільний телефон та тримаючи у руках чуже майно з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 4699 гривень.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років та звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що в суду були підстави застосувати ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_6 не має судимостей, щиро покаявся, має молодий вік та висловив намір відшкодувати завдану потерпілій шкоду.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який не працює, неодноразово ухилявся від суду, внаслідок чого був оголошений у розшук, не відшкодував завдану потерпілій шкоду, наявності обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, та обґрунтовано призначив покарання, яке слід відбувати реально.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині.

Водночас, суд першої інстанції належним чином не врахував те, що під час судового розгляду ОСОБА_6 визнав висунуте йому обвинувачення, дав критичну оцінку своєї протиправної поведінки та вибачився перед потерпілою, що свідчить про наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття.

Крім того, під час апеляційного розгляду представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_6 розкаявся та шкодував про вчинене, просив у потерпілої вибачення, при цьому остання не заперечує щодо пом`якшення йому покарання.

Також колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо невизнання обставиною, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений самостійно та добровільно розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, позиція потерпілої сторони, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, молодий вік обвинуваченого, у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та дають апеляційному суду підстави пом`якшити оскаржуваний вирок шляхом призначення ОСОБА_6 в порядку ч.1 ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст. 186 КК України, у виді 4 років позбавлення волі.

Саме такий вид та розмір покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 10.10.2024 щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

На підставі ст.69 КК України пом`якшити призначене ОСОБА_6 за ч.4 ст.186 КК України покарання до 4 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок Святошинського районного суду міста Києва від 10.10.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3