Справа № 171/2958/24
У Х В А Л А

17 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі кримінальне провадження № 0000677 від 02 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених під вартою, оскільки на теперішній час не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченим такої міри запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, заявивши клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, вказуючи з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, що клопотання прокурора є необґрунтованим, заявлені у клопотанні ризики недоведені жодними доказами. Сам по собі факт тяжкості злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу. Обвинувачений ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від суду, він раніше не судимий, до моменту затримання мав постійне зареєстроване місце проживання у місті Апостолове. Крім того, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, родину, до складу якої входить мати, дружина та малолітній син. До того ж, своїй матері, яка тяжко хворіє та перебуває на обліку у лікаря-ендокринолога, обвинувачений надавав матеріальну допомогу та моральну підтримку. Також, стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій щодо незаконного впливу на свідків. Ризики вчинення іншого кримінального правопорушення також не доведені, оскільки обвинувачений раніше не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора, заявивши клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, вказуючи, що клопотання прокурора є необґрунтованим. Обвинувачений ОСОБА_6 надав працівникам правоохоронних органів повні об`єктивні свідчення про причетність до подій, які відбувались за його участю, співпрацював зі слідством. На цей час по кримінальному провадженню проведено весь об`єм слідчих дій, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до подій, що відбувались за його участю відповідно обставин, які викладено в обвинувальному акті. Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахується з 02 липня 2024 року, тобто складає вже вісім місяців. На цьому етапі, ОСОБА_6 вже ніяким чином не зможе вплинути на збір доказів по справі та впливати на свідків та інших співучасників по справі. Ступінь тяжкості злочину, в якому підозрювався ОСОБА_6 під час затримання і станом на 16 березня 2025 року вже значно зменшився з особливо тяжкого злочину на тяжкий злочин. Крім того, на адресу суду надійшла досудова доповідь органу пробації, відповідно якої зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 може бути виправлений без ізоляції від суспільства. У матеріалах кримінального провадження наявні характеризуючи матеріали, що підтверджують позитивну поведінку обвинуваченого в його повсякденному житті і підстав вважати, що ОСОБА_6 має намір та намагатиметься ухилятися від суду або виконання процесуальних рішень або продовжувати злочинну діяльність не має. Також, просять врахувати, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, має дружину, неповнолітню дитину, постійне місце проживання, а також займається суспільно корисною працею.

Вирішуючи заявлені сторонами кримінального провадження клопотання щодо запобіжних заходів обвинувачених, суд виходить з наступного.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст.177 КПК України).

Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, так згідно п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, неповнолітньої дитини, при цьому враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним поводженням з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, а також тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Суд також враховує, що в провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000788 від 06.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України, що достатньою мірою свідчить про наявність ризику продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Сама по собі наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 тяжко хворої матері похилого віку, наявності дитини, а також згоди дружини на проживання обвинуваченого разом з нею під час домашнього арешту, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, враховуючи також, що обвинуваченому ухвалою слідчого судді від 03.07.2024 року визначено такий альтернативний запобіжний захід як застава.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, неповнолітньої дитини, при цьому враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, а також тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 місця проживання та родини, а також визнання ним своєї провини, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, враховуючи також, що обвинуваченому ухвалою слідчого судді від 03.07.2024 року визначено такий альтернативний запобіжний захід як застава.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинувачених під вартою суду не надано.

Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених, судовий розгляд справи триває, у кримінальному провадженні не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі, зокрема не допитані самі обвинувачені та свідки, не досліджені всі докази по справі. Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п.1-2 ч.1 ст.194, ст.ст.199 КПК України.

З урахуванням відповідної стадії судового розгляду, суд вважає, що наведені обставини дають підстави для висновків про наявність високого ступеню ризику ухилення обвинувачених від суду, ризику можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні, тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Таким чином, застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, кожному окремо, на строк, що не може перевищувати 60 днів, а отже клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 333, 370, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 15 травня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Раніше визначений ОСОБА_4 ухвалою суду від 20 січня 2025 року розмір застави в сумі 196820 гривень залишити без змін.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - до 15 травня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт - відмовити.

Раніше визначений ОСОБА_6 ухвалою суду від 20 січня 2025 року розмір застави в сумі 196820 гривень залишити без змін.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1