Справа №295/4494/25
УХВАЛА

щодо застосування запобіжного заходу

01.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3

слідчої ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000125 від 30.03.2025 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

01.04.2025 слідча за погодженням з прокурором звернулась з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб.

В клопотанні зазначено, що в провадженні ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000125 від 30.03.2025 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 152 КК України.

Згідно з клопотанням 29.03.2025 близько 17:00 год ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи свою фізичну перевагу, заштовхав потерпілу ОСОБА_7 до приміщення літньої кухні вказаного домогосподарства, подолавши її волю та опір, користуючись її безпорадним станом внаслідок її віку, із застосуванням фізичного насильства, утримуючи її силоміць, вчинив дії сексуального характеру, пов?язані з вагінальним, анальним та оральним проникненням у тіло останньої, з використанням геніталій, без її добровільної згоди.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.03.2025; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 30.03.2025; даними протоколу огляду місця події від 30.03.2025; даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 30.03.2025; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 30.03.2025; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 30.03.2025; даними протоколів допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 від 30.03.2025; змістом повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 30.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Обґрунтовуючи доводи щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідча посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, на переконання слідчої, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти виникненню наявних ризиків.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання по суті прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому. Додатково вказав, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, проте на шлях виправлення не став, знову вчинив умисний злочин, тобто підтверджений ризик, що він може продовжувати вчиняти злочини.

Крім того, прокурор вказав, що підозрюваний може чинити тиск на потерпілу та свідків, які є його сусідами, односельцями.

Прокурор вважає, що сукупність наявних ризиків свідчить про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним і не зможе запобігти наявним ризикам. Також прокурор просив не визначити заставу, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Слідча ОСОБА_4 клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Додатково вказала, що потерпіла була цнотливою, підозрюваний, втікаючи з місця вчинення злочину, погрожував потерпілій повернутись та продовжити свої дії.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину, інкримінованого органом досудового розслідування, визнав частково. Вказав, що потерпіла сама його запросила та запронувала вступити з нею в статеві зносини, насильницьких статевих актів він з нею не вчиняв. Тілесні ушкодження ОСОБА_7 не наносив, вона заподіяла їх сама, падаючи. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що фактично він був затриманий працівниками поліції о 22:00 год. 30.03.2025, проте в протоколі затримання зазначений час його затримання 00-45 год. 30.03.2025. Також пояснив, що при затриманні працівники поліції вдарили його, заподіявши таким чином тілесні ушкодження, він зробив в ІТТ відповідну заяву, до нього приходив прокурор, опитав його, повідомив, що відомості за його повідомленням зареєстровані, буде проводитись досудове розслідування.

Захисник ОСОБА_5 під час обрання запобіжного заходу просив врахувати, що обидва кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , не є тяжкими, належать до приватного обвинувачення, підозрюваний відбув попередньо призначені покарання, не може вважатися серійним злочинцем. Зазначив, що в кримінальному провадженні потерпіла та свідки допитані, за їх участі проведений слідчий експеримент, а тому чинити на них вплив недоцільно. Посилається на те, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, призваний за мобілізацією, на цей час проходить навчання в навчальному центрі, а тому вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням його перебування на території військової частини цілком забезпечить належну процесуальну поведінку його підзахисного і нівелює ризики, на які посилається сторона обвинувачення.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено наявність підстав для вжиття заходів, які передбачні ст. 206 КПК України, оскільки на тілі підозрюваного були відсутні будь-які сліди, які б вказували на те, що йому були заподіяні тілесні ушкодження, були відсутні будь-які садна, синці, сліди побиття на відкритих ділянках тіла. Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що була шишка, але вона вже зійшла. Крім того, підозрюваний пояснив, що за його зверненням вже зареєстровано кримінальне провадження, слідство проводять працівники ДБР, про що йому повідомив прокурор.

Будь-яких заяв з цього приводу ні від підозрюваного, ні від захисника ОСОБА_5 до слідчого судді не надходило.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що слідчими ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000125 від 30.03.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України, по факту незаконного проникнення до приміщення та вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

Зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вбачається, що ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України о 00:45 год 30.03.2025. В протоколі затримання відсутні будь-які зауваження підозрюваного чи його захисника, в тому числі щодо часу фактичного затримання, а відтак слідчий суддя не бере до уваги посилання підозрюваного, що в протоколі невірно вказаний час його затримання, оскільки вони не підтверджені обгрунтованими доводами та доказами.

30.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України.

Дослідивши клопотання, додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, встановивши фактичні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обгрунтованим і підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Беручи до уваги ранню стадію досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що згідно з клопотанням та доданими до нього матеріалами існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України України, і може бути причетний до їх скоєння.

Зокрема, обгрунтованість підозри підтверджується показами потерпілої, яка вказує, що насильницькі дії щодо неї вчинив ОСОБА_6 , якого вона знає, вони проживають в одному населеному пункті, показами свідків, які також вказали на підозрюваного і були очевидцями події, змістом протоколу слідчого експерименту, проведеного за участі потерпілої, консультаційним висновком спеціаліста, зі змісту якого вбачається заподіяння потерпілий тілесних ушкоджень, в тому числі на статевих органах.

А відтак наведене спростовує доводи підозрюваного про його непричетність до вчинення насильницьких дій.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведений ризик, на який він посилається в клопотанні, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування з метою ухилитися від кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя дійшла висновку, що прокурором доведений ризик, що підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки вони є його односельцями, потерпіла є особою похилого віку, проживає одна, вказувала, що ОСОБА_6 погрожував їй, а відтак існують обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може чинити на них тиск з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 неодновазово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, був звільнений умовно-достроково, проте підозрюється у вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отже, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких проти статевої свободи та статевої недоторканності щодо потерпілої, яка є особою похилого віку, її вік 75 років, при цьому потерпіла посилалась на те, що вона була цнотливою, характер і спосіб вчинених дій, бере до уваги наявність доведених ризиків, враховує, що підозрюваний за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поводить себе агресивно, відсутність відомостей про його міцні соціальні зв`язки, за віком не є особою похилого віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у вигляді позбавлення волі.

Не заслуговують на увагу доводи захисника, що до підозрюваного не може бути застосований такий суворий запобіжний захід, оскільки одне кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, є проступком, а інше - нетяжким злочином, з огляду на те, що вони не відповідають змісту ст. 183 КПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, судимість якого не погашена, підозрюється у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 152 КК України, відповідальність за скоєння якого передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а відтак стосовно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя критично ставиться до пояснень підозрюваного, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження внаслідок падіння, оскільки вони є сумнівними і не схожі на правду.

З огляду на обставини, за яких відносно потерпілої вчинені насильницькі дії, їх характер, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що застосування відносно нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на ранній стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 діб.

Строк тримання під вартою підлягає обрахуванню з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів - по 28.05.2025 (включно) без визначення застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Строк дії ухвали встановити до 28.05.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 04.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1