Справа № 276/1803/24
Провадження по справі№ 1-кп/276/130/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження №0000177 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Дерновичі Наровлянського району Гомельської області Республіки Білорусь, проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, на утриманні осіб немає, не працює, раніше судимий 07.12.2023 вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області за ст..126-1 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту, із заміною Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 02.04.2024 невідбутої частини покарання на покарання у виді пробаційного нагляду строком 9 місяців 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ :

На підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ, на усій території України оголошено загальну мобілізацію, яка на даний час продовжена.

ОСОБА_5 , будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, підлягаючи призову на військову службу під час загальної мобілізації, отримав під особистий підпис від працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку про виклик на 23.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , для призову на військову службу до лав Збройних Сил України під час загальної мобілізації.

Разом з тим, ОСОБА_5 будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час, дату та місце прибуття для призову на військову службу під час загальної мобілізації, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин 23.05.2024 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав та надав наступні показання. Вказав, що на початку травня 2024 року пройшов військово-лікарську комісію у місті Житомирі, де був визнаний придатним до військової служби, та в цей же день йому дали бойову повістку, по якій він з`явився та його відправили до військової частини, однак так як він не підійшов, то його повернули до дому. Пізніше обвинуваченому знову вручили повістку про явку до районного ТЦК, проте він не прибув по повістці, а залишився в дома, так як не захотів з`являтися за викликом, на лікуванні в цей час не перебував, про причини неявки працівників ТЦК не повідомляв, в подальшому до районного ТЦК самостійно не приходив, а нових повісток йому вже не видавали. Обвинувачений також зазначив, що догляд за членами родини не здійснює, інших підстав для відстрочки немає, висновок військово-лікарської комісії про його придатність до військової служби не оскаржував. Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував можливість в подальшому проходити військову службу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що обіймає посаду начальника відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обвинувачений у травні 2024 року був направлений для проходження військово-лікарської комісії до міста Житомира, яку пройшов 8 травня 2024 року, був визнаний ВЛК придатним до військової служби та в цей же день з ним проведено вивчення морально-психологічних якостей та інших відомостей, про що свідком складено відповідний лист вивчення, при цьому обвинувачений не вказував, що він має право на відстрочку та самостійно поставив позначку, що скарг на здоров`я не має. У подальшому обвинуваченому 17.05.2024 було видано повістку про явку до районного ТЦК в смт. Хорошів на 23.05.2024 для призову на військову службу та відправки до навчального підрозділу. Проте, 23.05.2024 обвинувачений до збірного пункту не прибув, також в цей день за адресою його місця проживання було направлено працівників ТЦК, щоб в подальшому доставити до місця служби, проте обвинувачений був відсутній за місцем проживання, обвинувачений не повідомляв ні свідка, ні будь-кого з інших працівників ТЦК та СП про неможливість прибути за повісткою ні 23 травня 2024 року, ні в наступні дні, а тому ІНФОРМАЦІЯ_4 в подальшому направлено повідомлення про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Також, свідок повідомив, що під час бесіди з обвинуваченим 08.05.2024 та складення листа вивчення роз`яснював йому положення законодавства про мобілізацію, а також роз`яснював йому відповідальність за ухилення від призову на військову службу по мобілізації, передбачену Кримінальним кодексом України.

Вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину, крім його показань та показань свідка підтверджена також сукупністю наданих і безпосередньо досліджених письмових доказів, які суд вважає належними та допустимими, зокрема:

- повідомленням про вчинення злочину від 06.06.2024 №2/1522, поданого ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до якого відділення поліції №4 Житомирського РУП повідомлено про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період шляхом не явки без поважних причин 23.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 після отримання бойової повістки;

- військовим квитком серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого 08.05.2024 медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до військової служби та якому 09.05.2024 видано мобілізаційне розпорядження в команду № НОМЕР_2 НЦ;

- довідкою № 2332 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.05.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_5 , 1984 р.н. придатний до військової служби;

- розпискою обвинуваченого про одержання 17.05.2024 року повістки про явку на збірний пункт на 23.05.2024 о 07 год. 30 хв., команда 169 НЦ, ВОС № НОМЕР_3 ;

- мобілізаційним розпорядженням на ім`я ОСОБА_5 , команда НОМЕР_2 НЦ, ВОС № НОМЕР_3 про явку за адресою АДРЕСА_2 ;

- листом вивчення військовозобов`язаного ОСОБА_5 , 1984 р.н., складеного 08.05.2024, відповідно до якого, обвинуваченим зазначено про відсутність права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, а також про відсутність скарг на здоров`я;

- Аркушем особистого ознайомлення 08.05.2024 ОСОБА_5 з нормативно-правовими актами України з питань оборони, мобілізації та військового обов`язку, та роз`яснення йому відповідальності за порушення правил військового обліку та ухилення від призову за мобілізацією, ухилення від військового обліку або спеціальних зборів, а саме за ст.ст. 335, 336, 337 Кримінального кодексу України;

- карткою соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби, заповненої 08.05.2024 обвинуваченим ОСОБА_5 , в якій останній зазначив склад своєї родини, оцінив свій стан здоров`я як добрий;

- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №113 від 23.05.2024 про призов солдата ОСОБА_5 , 1984 р.н. на військову службу та направлення його в розпорядження в/ч НОМЕР_4 ;

- поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 і відправлені у складі команди НОМЕР_2 НЦ, затвердженого 23.05.2024, до якого включено солдата ОСОБА_5 , 1984 р.н.;

- повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_6 №2/2060 від 08.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відділу з приводу надання йому відстрочки не звертався, рішення військово-лікарської комісії від 08.05.2024 №2332 не оскаржував;

- листами-відповіддю Хорошівської селищної ради №21 від 10.06.2024 та №481 від 22.07.2024, відповідно до яких у обвинуваченого відсутні підстави для відстрочки від призову на військову службу по мобілізації у зв`язку з сімейними чи іншими обставинами, визначеними ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на обліку осіб, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі не перебуває;

- листами КНП «Хорошівський центр первинної медико-санітарної допомоги Хорошівської селищної ради» №254/01-24 від 11.06.2024 та КНП «Хорошівська лікарня» №02/824 від 11.06.2024, згідно яких обвинувачений за медичною допомогою у період з 23.05 по 07.06.2024 не звертався;

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_5 , який раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до характеристики, наданою Хорошівською селищною радою 10.06.2024 обвинувачений ОСОБА_5 ніде не працює, за час проживання на території Топорищенського старостинського округу зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Необхідно зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд зазначає, що ухилення від захисту Батьківщини у період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, оскільки це могло призвести до підриву військової дисципліни, розлагодження дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану неприпустимо.

Крім того, у даному випадку відсутнє щире каяття обвинуваченого, безпосередньо в судовому засіданні він також не виявив наміру проходити військову службу в подальшому.

В умовах воєнного стану наслідки ухилення від військової служби повинні через покарання досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено в ч.1 ст.1та ч.2 ст.50 КК України.

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України і погоджується з позицією прокурора, що його виправлення можливе лише шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.336 КК України, проте у мінімальному розмірі.

Визначена форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірною із вчиненим обвинуваченим злочинним діянням, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що буде ефективним в аспекті превенції вчинення ним чи іншими особами аналогічних злочинів, тоді як звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виправленню винної особи, а також призведе до збільшення свідомого та відвертого ігнорування особами, які підлягають мобілізації, отриманого письмового повідомлення про необхідність несення військової служби.

Оскільки обвинувачений вчинив новий злочин, після постановлення Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області вироку 07.12.2023 та до повного його відбуття, покарання необхідно призначити з урахуванням положень ч.1 ст. 71 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

З урахуванням ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до цього покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, що призначене вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07.12.2023 та замінене ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2024, з розрахунку: одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 15 (п`ятнадцять) днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1