У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001085, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та йому призначено у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за ст. 124 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвалено, запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , у вигляді цілодобового домашнього арешту вважати таким, що припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було обрано.

Вирішено питання стосовно речових доказів та розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить зарахувати у строк його покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 наголошує на тому, що він заперечував проти застосування відносно нього строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не врахував тих обставин, що він тривалий час перебував у слідчому ізоляторі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

22.03.2019 р. приблизно о 14.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 йшов по вул. 68 Десантників в м. Миколаєві. В цей час йому на зустріч йшов ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Між зазначеними особами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ображали один одного грубою нецензурною лайкою.

У подальшому, в цей же день та час, невстановлені в ході досудового розслідування дві особи чоловічої статі, що перебували поруч із ОСОБА_8 , почали жбурляти каміння в сторону ОСОБА_5 , тим самим вступивши у конфлікт та підтримавши ОСОБА_8 , який намагався спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 шляхом нанесення ударів.

ОСОБА_5 сприйняв вказані дії, як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, разом з тим, розуміючи не співрозмірність дії та протидії, маючи можливість вільно покинути місце події, при явній невідповідності обстановці захисту, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та, бажаючи їх настання, з метою захисту від суспільно-небезпечного посягання, будучі в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межі, дістав із задньої кишені брюк ніж невстановленого зразка та завдав ним один удар ОСОБА_8 в область грудної клітини зліва.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 було спричинене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої плевральної порожнини, яке ускладнилось лівобічним гемопневмотораксом, яке, за ознакою небезпеки для життя, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

З приводу призначення ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції зауважив, що з часу вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України (22.03.2019 р.), з урахуванням переривання строку (04.07.2020 р.), минуло більше трьох років, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, на підставах передбачених статтею 49 цього Кодексу, що узгоджується в тому числі з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 р., справа № 735/1121/20.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє даний вирок у межах доводів апеляційних скарг.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, обґрунтовані, підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні узгоджених між собою, допустимих, достовірних та достатніх доказів та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії обвинуваченого за ст. 124 КК України судом кваліфіковані вірно, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Разом з тим, надаючи оцінку доводам обвинуваченого про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, згідно ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Крім того, частиною 3 статті 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.

Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК застосовується до підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 22.03.2019 р. о 20.50 год., в порядку ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.03.2019 р., відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

14.04.2020 р. ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , змінено на цілодобовий домашній арешт.

Таким чином, ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, повинен бути зарахований у строк відбуття покарання з дати затримання по дату зміни запобіжного заходу.

Такі порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними та дають підстави для зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.03.2019 р. по 14.04.2020 р., з розрахунку день за день.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3