Номер провадження: 11-кп/813/935/25
Справа № 504/4186/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000171, внесеному до ЄРДР 23.10.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, освіта вища, ФОП, директора ТОВ «КВИРИН», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів у справі.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 22.10.2022р., близько 12 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи біля воріт домоволодіння АДРЕСА_2 , вступив у конфлікт, що виник на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_9 , в ході якого у ОСОБА_8 виник протиправний намір, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень останньому.

З метою реалізації свого протиправного наміру, направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій оболонці нижньої губи зліва, вогнищевого крововилива на червоній каймі нижньої губи зліва.

Вимоги апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , вважає що вирок має бути скасований через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, з огляду на наступне:

- обвинувальний вирок суду є наслідком упередженого ставлення судді до обвинуваченого, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та завадило ухвалити законний вирок;

- судом не допитано свідків, яких просив допитати прокурор та сторона захисту, при цьому суд поклався на покази потерпілого та свідків, які зацікавлені в результатах розгляду справи;

- висновки суду базуються лише на показах потерпілого та свідків, які протирічать відеозапису спілкування обвинуваченого і потерпілого, яке відбулося внаслідок неправомірних дій потерпілого, яким суд не надав жодної оцінки;

- суд не взяв до уваги пояснення свідків про відсутність неприязних стосунків, не допитав потерпілого з приводу його незаконних дій напередодні події, яку суд кваліфікував за ч.1 ст. 125 КК України;

На підставі наведеного, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким його виправдати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Крім того, просить допитати в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за такою підставою йому зрозумілі.

Захисник підтримав заявлене клопотання та просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечувала проти заявленого клопотання.

Потерпілий ОСОБА_9 про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (зворот а.с.140 т. 2 ) та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Разом з тим, у день судового засідання за допомогою цих засобів зв`язку (за номером телефону НОМЕР_1 ) (а.с.149 т.2) апеляційним судом було встановлено, що потерпілий клопотав про розгляд справи за його відсутності та заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які вважала за можливим проводити розгляд справи за відсутності потерпілого, апеляційний суд дійшов висновку розглядати апеляційну скаргу за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , оскільки апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення останнього про призначення судового засідання в апеляційному суді, а також, що участь потерпілого у даному випадку є необов`язкова.

Заслухавши доповідь головуючого судді, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування щодо неї примусу у формі покарання.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами статті 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Водночас, під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК позиція потерпілого не є вирішальною щодо закриття і не є перешкодою до виконання імперативних вимог процесуального закону ( постанова Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 344/7812/16-к).

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, яке було вчинене 22 жовтня 2022 року.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 , згідно статті 12 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до положень частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З огляду на викладене та зважаючи на те, ОСОБА_8 від слідства та суду не ухилявся, нових злочинів не вчинив, а тому враховуючи, що кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено 22 жовтня 2022 року, що свідчить про закінчення строку давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 49 КК України, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 417, п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню, обвинувачений - звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а дане кримінальне провадження - закриттю.

Керуючись статтями 284, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000171, внесеному до ЄРДР 23 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити частково.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000171, внесеному до ЄРДР 23 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - скасувати.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4