Справа №601/3484/24
Провадження № 1-кп/601/290/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Клим Т.П.,

при секретарі судового засідання Коляді О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець кримінальне провадження №0000520 від 12.11.2024 про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Града Кременецького району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, тимчасово не працюючої, розлученої, має на утриманні дитину, депутатом не являється, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю інших учасників кримінального провадження:

- прокурора Денисюка О.А.,

- потерпілого ОСОБА_2

- обвинуваченої ОСОБА_1

встановив:

Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2020 року №2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915- IX, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-ІХ, Указом від 5 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року №3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року №3684- IX та Указом від 23 липня 2024 року №469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня №3891-IX, Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024 - затвердженим Законом України від 29.10.2024 №4024-ІХ, - строк І: 11 воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 20 24 року на 90 діб.

Таким чином, ОСОБА_1 добре володіла інформацією про те, що в Україні, відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів введено воєнний стан.

03 жовтня 2024 року (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_1 перебувала в приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителеві вказаного домоволодіння. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викраденню чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, 03 жовтня 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що її дії є таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу, з сумки, ще знаходилась в шафі, у одній з кімнат будинку, викрала грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, належних ОСОБА_2 .. Після чого, покинула місце вчинення злочину, маючи можливість розпорядитись викраденими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 , обґрунтовано підозрюється в тому, що зібраними у кримінальному провадженні доказами достатньо викривається у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 жовтня 2024 року, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_1 , перебувала в приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_2 .. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, 11 жовтня 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що її дії є таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу, з сумки, що знаходилась в шафі, у одній з кімнат будинку, викрала грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, належних ОСОБА_2 .. Після чого, покинула місце вчинення злочину, маючи можливість розпорядитись викраденими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Також, продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 жовтня 2024 року, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_1 , перебувала в приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_2 .. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майне (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, 14 жовтня 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що її дії є таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу, з сумки, що знаходилась і шафі, у одній з кімнат будинку, викрала грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, належних ОСОБА_2 .. Після чого, покинула місце вчинення злочину, маючи можливість розпорядитись викраденими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 жовтня 2024 року, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_1 , перебувала в приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_2 .. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, 26 жовтня 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що її дім є таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу, з сумки, що знаходилась; н шафі, у одній з кімнат будинку, викрала грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч гривень, належних ОСОБА_2 .. Після чого, покинула місце вчинення злочину, маючи можливість розпорядитись викраденими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 04 листопада 2024 року, приблизно о 10.30 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_1 , перебувала в приміщенні житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_2 .. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану 04 листопада 2024 року, приблизно о 10.30 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що її дії є таємними для інших осіб, шляхом вільного доступу, з сумки, що знаходилась в шафі, у одній з кімнат будинку, викрала грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, належних ОСОБА_2 .. Після чого, покинула місце вчинення злочину, маючи можливість розпорядитись викраденими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 8000 (вісім тисяч) гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнала повністю, в скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання з`явився, вказав, що дійсно ОСОБА_1 викрала в нього кошти. Просить суворо не карати обвинувачену.

Показання ОСОБА_1 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_1 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані вірно та така кваліфікація доведена наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_1 визнала повністю, активно сприяла розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, що виразилось у щирому жалю з приводу вчиненого злочину, осуді своєї поведінки, вказане є обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вказаний злочин є тяжким, обставини, що пом`якшують покарання; обставин, які обтяжують покарання; думку потерпілої та інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі у межах санкції, передбачених ч.4 ст. 185 КК України. Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання в суді не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням. До такого висновку суд прийшов з урахуванням ставлення обвинуваченої до скоєного (щире каяття). Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченої терміном 1 рік. Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати засуджену ОСОБА_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави вартість проведеної по справі судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-24/13424-Д від 21.11.2024, що складає 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) гривень 65 копійок.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: