ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/416/25
Провадження №1-кс/477/341/25
УХВАЛА

про арешт майна

02 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання заступника начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження за №0000064 від 22 січня 2024 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000064 від 22 січня 2024 року із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 17 березня 2025 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем проживання ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 , згідно переліку.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000064 від 22 січня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 189, частиною другою статті 146, частиною другою статті 127, частиною першою статті 309, частиною першою статті 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17 грудня 2017 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, із застосуванням обмежили свободу ОСОБА_5 , утримуючи його в підвальному приміщенні протягом декількох годин, завдаючи останньому сильного фізичного болю та морального страждання, з метою отримати від потерпілого ОСОБА_5 зізнання у вчинені шахрайський дій.

17 березня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області проведено обшук житла та іншого володіння особи, за місцем проживання ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Під час проведення обшуку, органом досудового розслідування виявлено та вилучено майно, згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням у якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 , як власник вилученого майна, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000064 від 22 січня 2024 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною другою статті 189, частиною другою статті 146, частиною другою статті 127, частиною першою статті 309, частиною першою статті 209 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000064 від 18 березня 2025 року.

За встановленими під час досудового розслідування обставинами вбачається, що 17 грудня 2017 року, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, із застосуванням обмежили свободу ОСОБА_5 , утримуючи його в підвальному приміщенні протягом декількох годин.

Продовжуючи незаконно утримувати ОСОБА_5 проти його волі, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою супроводжуючи ці дії протягом декількох годин, систематичними знущаннями, нанесли потерпілому чисельні удари руками та ногами, по голові, тулубу, кінцівкам, в тому числі здавлюючи плоскогубцями шкіру в районі геніталій, принижуючи його честь та гідність, тобто завдаючи сильного фізичного болю та морального страждання, вчиняючи вказані дії з метою отримати від потерпілого ОСОБА_5 зізнання у вчинені відносно ОСОБА_4 шахрайський дій.

З метою відшукання доказів вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, орган досудового розслідування у березні 2025 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку житла та іншого володіння осіб, які перевірялися органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення кримінального правопорушення.

17 березня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем проживання ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено майно, згідно переліку.

17 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною другою статті 127 КК України, а саме у викрадені людини за попередньою змовою групою осіб та у катуванні, тобто умисному діянні, спрямованому на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати зізнання, за попередньою змовою групою осіб, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 , шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку, 24 березня 2025 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із викраденням людини та катуванням за попередньою змовою групою осіб, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , який у цьому кримінальному провадженні повідомлений про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 146, частиною другою статті 127 КК України, вилучено речі та документи перелічені слідчим у поданому клопотанні, які безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які могли бути здобуті протиправним шляхом та свідчать про ймовірну причетність останнього до вчинення вищевказаних протиправних дій.

За змістом протоколу обшуку від 17 березня 2025 року вбачається що в приміщенні квартири де проживає ОСОБА_4 виявлено мобільний телефон підозрюваного, боргова розписка, а також особиста гігієнічна щітка підозрюваного.

За матеріалами клопотання прокурора вбачається, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , останній вчинив дії направлені на приховування кримінального правопорушення, пов`язаного із зберіганням наркотичних речовин, намагаючись знищити сліди такого правопорушення, тому вилучена за місцем його проживання зубна щітка може зберігати на собі сліди від вживання заборонених речовин.

Також, змістом підозри, яка повідомлена ОСОБА_6 вбачається що останній міг набути від вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним позбавленням волі ОСОБА_5 боргові зобов`язання від третіх осіб, тому і вилучена під час обшуку боргова розписка може бути речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на вилучені під час обшуку речі та майно, слідчий суддя враховує те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення таких речей та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 17 березня 2025 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних речах та документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, могло бути використане як знаряддя чи засіб вчинення кримінального правопорушення, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Зокрема, інформація, яка міститься на мобільному телефоні ОСОБА_4 , може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (містити відомості про виготовлені на ньому документи, встановлені додатки, які можуть містити у собі відомості про осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені під проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 речі та документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання прокурора підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17 березня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

електричну зубну щітку «Philips sonicare», чорного кольору;

мобільний телефон «Iphone 12 Pro», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ;

Боргова розпсика від ОСОБА_7 із зазначенням боргових зобов`язань у сумі 1008000 грн.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8