Справа № 452/4341/24
Провадження № 1-кп/452/204/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 22 листопада 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Кружики Самбірського району Львівської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) при наступних обставинах.

21 листопада 2024 року близько 16:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщення будинку, де проживає його тесть ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс потерпілому три удари кулаком правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в правій скроневій ділянці біля зовнішнього краю брови, синця в лобній ділянці справа, синця на спинця носа, на фоні якого садно, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке викладене у обвинувальному акті, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини він визнає повністю. При цьому показав, що дійсно, 21 листопада 2024 року, перебуваючи в будинку свого тестя ОСОБА_4 наніс йому три удари кулаком в обличчя. У вчиненому щиро кається, та жалкує з приводу вчиненого, просить вибачення у потерпілого. Просить суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що є особою похилого віку, має 85 років, обвинувачений понад 30 років є його зятем, проживають вони по сусідству. Відносини в родині були добрими, дружніми, вони допомагали один одному, поки він не склав заповіт на онука. Обвинувачений ОСОБА_5 прийшов до нього в будинок та побив його. Наносив удари по голові, коли він сидів на ліжку. Він його не пробачив, бо ніколи нічого поганого для нього не робив, допомагав як міг, такого відношення від зятя не очікував. Взагалі не хоче з ним спілкуватися більше. Покарання для обвинуваченого просив призначити на розсуд суду.

Показання потерпілого є послідовними, логічними, узгоджуються з показанями обвинуваченого та встановленими судом обставинами кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку), при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що потерпілий та прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши обвинуваченому та потерпілому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та потерпілого прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку) при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до кримінального проступку; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який психічно і фізично здоровий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра (а.с. 32, 33), має стійкі соціальні зв`язки - постійне місце проживання, де характеризується позитивно (а.с. 30, 31); раніше не судимий (а.с.29).

У відповідності зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, щодо особи похилого віку (вік потерпілого 84 роки).

Водночас, суд не відносить до обставин, що обтяжують покарання та виключає із таких таку обставину, як вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах з огляду на таке.

Згідно п 6-1 ч.1 ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання визнається вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Поняття близькі родичі та члени сім`ї визначено в п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, такими є: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Разом з тим обвинувачений та потерпілий є зятем та тестем, проживають окремо, спільним побутом не пов`язані, тобто не підпадають у даному випадку під поняття близькі родичі та члени сім`ї.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, обрати йому покарання, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Головуюча суддя