У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000530 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_5

особи, відносно якої розглядається клопотання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

31.10.2024 року прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000530 від 27.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, придбав (знайшов) два прозорі полімерні пакети із вмістом кристалічної речовини та залишив їх при собі з метою власного вживання, без мети збуту, таким чином незаконно придбав (знайшов) та зберігав психотропні речовини без мети збуту, в яких, згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CЕ-19/114-24/23051-НЗПРАП від 30.09.2024 виявлено PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою PVP, що становить 0,4537 грам.

В подальшому, приблизно о 18:07 год, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Винниця, 43, був зупинений працівниками ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, які здійснювали відпрацювання Шевченківського району м.Львова, та, в ході встановлення анкетних даних та проведенні поверхневої перевірки, повідомив про те, що зберігає при собі два прозорі полімерні пакети із вмістом кристалічної речовини, які він 26.09.2024, у період часу з 19:23 год 19:34 год, добровільно видав працівникам поліції та повідомив, що придбав та зберігав такі при собі для власного споживання без мети збуту.

Таким чином, у діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено обставини, які дали підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України перебував у неосудному стані.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1515 від 29.10.2024, ОСОБА_3 в період інкримінованих йому дій страждав тяжким психічним розладом у формі органічного шизофреноподібного розладу, асоційованого із вживанням наркотиків, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом у формі органічного шизофреноподібного розладу, асоційованого із вживанням наркотиків та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, відповідно до ст. 92 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 повідомив, що у нього дійсно вилучили з кишені два пакети із вмістом кристалічної речовини, які він залишив при собі з метою власного вживання. Також пояснив, що він проживає разом з батьками та не потребує лікування.

Законний представник ОСОБА_5 мама ОСОБА_3 не заперечувала щодо клопотання прокурора та пояснила, що її син перебував один раз на лікуванні. У нього відбулися зміни в психіці після того, як його кілька разів побили. На сьогодні він вживає ліки, які приписав лікар-психіатр, але не завжди. Вона примусово не може сина примусити їх вживати, оскільки побоюється застосування щодо неї сили. Його батько проживає разом з ними та є особою з інвалідністю 2-ої групи.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просив при прийнятті рішення врахувати обставини кримінального провадження, а також висновок експерта щодо стану здоровя ОСОБА_3 та прийняти законне рішення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 підтверджуються доказами, наданими безпосередньо суду, а саме:

Протоколом огляду місця події від 26.09.2024 року за адресою: м. Львів, вул. Винниця, 43, де було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 проведенні поверхневої перевірки два прозорі полімерні пакети із вмістом кристалічної речовини, які він 26.09.2024, у період часу з 19:23 год 19:34 год, добровільно видав працівникам поліції;

висновком експерта №CЕ-19/114-24/23051-НЗПРАП від 30.09.2024 , згідно якого у вилученій кристалічній речовині виявлено PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою PVP, що становить 0,4537 грам.;

висновком судово-психіатричного експерта №1515 від 29.10.2024, згідно якого ОСОБА_3 в період інкримінованих йому дій страждав тяжким психічним розладом у формі органічного шизофреноподібного розладу, асоційованого із вживанням наркотиків, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 23.10.2024 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про які зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у незаконному придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він не працевлаштований, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не звертався до за допомогою до психіатра та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра ілікаря-нарколога, хворіє на ряд медичних захворювань.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час страждає тяжким психічним розладом у формі шизоафективного розладу, тож потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності і до нього можливо застосувати примусові медичні заходи у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, згідно з висновком судово- психіатричного експерта, оскільки за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ст. 94 ч. 1 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

Оскільки судом вирішується питання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру через його неосудність, тому відсутні передбачені законом підстави для стягнення з нього витрат на залучення експерта, які підлягають відшкодуванню на рахунок держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, ст.92-94 КК України, суд ,-

постановив :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази: згідно постанови від 30.09.2024 року про визнання речовим доказом, а саме: 2 зіп-пакети із вмістом кристалічної речовини білого кольору, які первинно поміщено в спец-пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» № IСR № 0003524, та в подальшому перепаковано експертом у полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС Україна № 0646959 знищити.

Процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CЕ-19/114-24/23051-НЗПРАП від 30.09.2024 в сумі 3 183 /три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 коп./ віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1