Справа № 445/63/25
Провадження № 1-кп/445/210/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року Золочівський районний суд Львівської, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 06.06.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Золочів Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог ст. 3 Конвенції ООН про заходи, спрямовані на заборону та запобігання незаконному ввезенню, вивезенню та передачі права власності на культурні цінності від 14.11.1970 (ратифікованої Указом Президії ВР УРСР N 5396-XI від 10.02.88), п. 6.1 Всесвітньої поштової конвенції від 11.10.2012 (затвердженої Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017), ст.ст. 12, 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», п. 2 Порядку вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження від 21.05.2012 (затвердженого Постановою КМУ № 448), ст. 69 Митного кодексу України та Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті отримання прибутку за рахунок незаконного збуту культурних цінностей за кордон, вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей.

Зокрема, 24.07.2024 у ОСОБА_4 , який отримав пропозицію від невстановленої особи, яка перебувала на території Республіка Польща, про купівлю попередньо виставлених ОСОБА_4 на продаж ікон, виник злочинний умисел на незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю ікон «Євхаристія» (1856 року створення) та «Пресвятої Богородиці Одигітрії» (1873 року створення), які належать до культурних цінностей, з метою їх збуту на території Республіки Польща.

В подальшому, діючи з метою реалізації свого умислу, 26.07.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у м. Золочів Львівської області, достовірно знаючи про відсутність у нього правових підстав для вивезення (пересилання) за межі митної території України указаних ікон, які є культурними цінностями, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи із корисливих мотивів, упакував ікони «Євхаристія» (1856 року створення) та «Пресвятої Богородиці Одигітрії» (1873 року створення), у згортки газети та паперу та помістив їх в картонну коробку коричневого кольору із логотипом «Укрпошта».

Водночас, для приховання власної злочинної діяльності, ОСОБА_4 умисно вказав у митній декларації № LL062157604UA у графі «код ТНЗЕД» неправдиві відомості щодо товару, що підлягає обов`язковому декларуванню, які необхідні для підтвердження дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України, а саме код товару Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності «», а описом вкладення до міжнародного поштового відправлення зазначив - «2 wooden caskets with images» («2 дерев`яні скриньки з зображеннями») та у такий спосіб приховав товар від митного контролю.

Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у м. Золочів Львівської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в порушення вимог Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», та не маючи передбачених законодавством України свідоцтв про право на вивезення (тимчасове вивезення) вказаних вище ікон «Євхаристія» (1856 року створення) та «Пресвятої Богородиці Одигітрії» (1873 року створення), за межі території України, надав вказану коробку з іконами своїй дружині ОСОБА_6 . Остання, не знаючи про незаконні дії свого чоловіка ОСОБА_4 , 26.07.2024, перебуваючи у приміщенні відділення поштового зв`язку Золочів-1 АТ «Укрпошта» за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. Кармелюка, 12, відправила їх за номером № LL062157604UA через можливості оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» до Республіки Польща за адресою: «Volodymyr Zaharchuk, 4, Jutrzenki 114, PL Warszawa, 02-230. POLAND ПОЛЬЩА (Республіка)».

В подальшому, 28.07.2024, вказане міжнародне поштове відправлення № LL062157604UA із вмістом вказаних вище культурних цінностей фактично надійшло до зони митного контролю митного поста «УкрПошта» Київської митниці за адресою: м. Київ, вул. Кірпи, 2.

У ході здійснення огляду вказаної кореспонденції виявлено приховані від митного контролю ікони «Євхаристія» (1856 року створення) та «Пресвятої Богородиці Одигітрії» (1873 року створення), виконані в оригінальній манері, з художніми особливостями, майстрами традиційного народного мистецтва іконопису, а також оздоблені в срібні оклади високого професійного рівня золотарства, які є сакральними творами духовно-релігійного та художнього значення, та належать до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для завершення злочину, який не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки приховані культурні цінності були виявлені співробітниками правоохоронних органів під час проведення митного контролю в зоні митного контролю митного поста «Укрпошта» Київської митниці.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.201 КК України.

03.01.2025 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000167 від 06.06.2024 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості на наступних умовах.

Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та врученому йому обвинувальному акті.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України.

Суд, враховуючи особу, яка притягається до кримінальної відповідальності раніше не судимий, на утриманні перебуває малолітня дитина, наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, погоджується з обраним сторонами угоди покаранням.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000167 від 06.06.2024 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 ,її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речовий доказ слід скасувати. Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Під час досудового розслідування витрати на залучення експертів підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави

Враховуючи викладене, керуючись ч.9 ст. 100, ст. 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості від 03.01.2025 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000167 від 06.06.2024 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладену в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 201 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Арешт накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.08.2024 та ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.08.2024 - скасувати.

Речові докази:

- мініатюрну ікону із зображенням Ісуса Христа в окладі з металу, схожого на срібло (на окладі містяться клейма "А.К. 1856 84" та часткове зображення "Георгія на коні"), що поміщена в дерев`яний кіот; мініатюрну ікону із зображенням Богородиці з Немовлям в окладі з металу схожого на срібло (на окладі містяться клейма "187" та часткове зображення "Георгія на коні"), на звороті якої містяться рукописні написи"*** Бабушки и Крест. Матери Анастас", що поміщена в дерев`яний кіот - конфіскувати в користь держави.

- міжнародне поштове відправлення № LL062157604UA, у якому знаходиться пакувальний матеріал, обрізок картону, на якому знаходяться інформаційні бирки; чек про проведення платежу від 26.07.2024; фіскальний чек МПВ № LL062157604UA від 26.07.2024 - знищити.

- мобільний телефон ОСОБА_6 - "Samsung Galaxy A51", модель № SM-A515F/DSN, серійний № НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_6

- мобільний телефон ОСОБА_4 - "Samsung Galaxy A51", модель № SM-A515F/DSN, серійний № НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 - повернути ОСОБА_4

- мініатюрну ікону із зображенням "святого" в окладі з металу, схожого на срібло, що поміщена в дерев`яний кіот; мініатюрну ікону із зображенням Богородиці з Немовлям, що поміщена в дерев`яний кіот; мініатюрну ікону із зображенням двох "святих", що поміщена в дерев`яний кіот - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової мистецтвознавчої експертизи № 2916-Е від 03.10.2024, яка проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції україни у розмірі 22 718,4 грн.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1