Справа № 149/4205/24
Провадження №11-сс/801/50/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.01.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві від 20.12.2024 -

встановив:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві від 20.12.2024.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що не встановлено даних, які б вказували на наявність саме кримінального правопорушення, а на даний час проводиться первірка поданої заява ОСОБА_7 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу на бездіяльність уповноваженої особизадовольнити та зобов`язати уповноважених осіб Хмільницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Вінницький області невідкладно внести в порядку ст. 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, вказані в заяві ОСОБА_7 та його представника від 20.12.2024 року про кримінальне правопорушення за ч. 3 статті 146 КК України, про що повідомити нас, та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Вказує, що слідчий суддя дійшов висновку про те, що вказана заява підписана особою, яка незаконно трималася зловмисниками. Проте незаконно затримана особа може подати заяву про кримінальне правопорушення в електронному вигляді. Вказує, що думка суду про те, що у разі якщо особа незаконно затримана, то вона не має права звертатися із заявою про кримінальне правопорушення, є порушенням права на доступ до правосуддя.

Суддя зазначив, що в цій заяві хоча й зазначено деякі відомості, однак вони не містять конкретизації, що давало б можливість встановити факт вчинення саме кримінального правопорушення. Такі відомості відсутні і в додатках до заяви та не наведені у скарзі. Проте у заяві чітко, докладно та конкретно вказано місце і час події, розписані які конкретні дії свідчать на наявність складу конкретного кримінального правопорушення.

Суд же не зазначив, які сам викладені факти він вважає неконкретними, тобто піддався необґрунтованим висновкам, не дослідив належним чином заяву та долучені до неї документи.

Адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі зазначив про розгляд його апеляційної скарги у його відсутність.

Заслухавши суддю- доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частина 7 ст. 214 КПК України передбачає, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Положення ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Як слідує з матеріалів провадження, 27.11.2024 ОСОБА_7 у м. Вінниці був затриманий співробітниками Хмільницького РТЦК, які доставили його до м. Хмільник, де незаконно утримували, проти його волі.

20.12.2024 до Хмільницького РВП ОСОБА_7 та його представником - адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, а саме про незаконне позбавлення волі або викрадення людини, проте відомості за повідомленням про вчиненні кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав до суду скаргу на бездіяльність Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в задоволенні якої слідчим суддею 03.01.2025 відмовлено.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2024 року до Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146-1 КК України, а саме про незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинене працівниками поліції та ТЦК щодо ОСОБА_7 .

Однак, слідчий суддя вірно вказав, що із вказаних обставин не вбачається повідомлення саме про ознаки кримінального правопорушення, крім того, на даний час проводяться перевірка поданої заяви ОСОБА_7 .

Таким чином скаржником не наведено фактичних обставин, які б свідчили про вчинення працівниками ТЦК та поліції вказаного кримінального правопорушення, оскільки останніми виконувалися заходи спрямовані на виявлення призовників, військовозобов`язаних, резервістів, які порушують правила військового обліку.

Законом № 3633-ІХ статтю 24 (Додаткові повноваження поліції) Закону України "Про Національну поліцію» доповнено частиною п`ятою згідно із якою, окрім адміністративного затримання та доставлення осіб до ТЦК та СП, органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками ТЦК та СП.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав стверджувати, що ОСОБА_7 незаконно позбавляли волі або викрали, тобто, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.146-1 КК України, за обставинами викладеними у повідомленні ОСОБА_7 немає, оскільки працівники поліції та ТЦК виконували покладені на них обов`язки із забезпечення мобілізаційного процесу.

Доводи адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , що у повідомленні містяться конкретні обставини, які вказують на наявність кримінального правопорушення та, що його повідомлення містить інформацію, яка підлягає внесенню до ЄРДР, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування,за доводами апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

у х в а л и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.01.2025,якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві від 20.12.2024, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3