137/295/25
У Х В А Л А

01.04.2025 Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у с-щі Літин підготовче судове засідання щодо розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000008 від 04.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Літинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000008 від 04.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 03.01.2025 близько 17 години 50 хвилин, керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись правою смугою руху, в напрямку м. Вінниці, по вулиці Богдана Хмельницького, в межах населеного пункту Літин Вінницького району Вінницької області, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу в районі будинку №65 вищевказаної вулиці, перед яким в лівій смузі попутного напрямку, для надання переваги у русі пішоходу, зупинився невстановлений досудовим слідством автомобіль під керуванням невідомого водія. В подальшому, водій ОСОБА_7 не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, хоча перед передньою частиною вищевказаного автомобіля, зліва-направо по розмітці нерегульованого пішохідного переходу проїзну частину перетинала пішохід ОСОБА_4 , однак, ОСОБА_6 не надав переваги у русі останній, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, з метою переконатись, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, хоч повинен був і мав можливість це зробити, в результаті чого, з необережності, яка являється кримінальною протиправною недбалістю, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: «забій та осаднення м`яких тканин голови, забій грудної клітини, забій поперекового та шийного відділу хребта, закритий перелом поперечного відростку L3 праворуч, закритий імпресійний перелом латерального виростку правої великогомілкової кістки без зміщення». Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом поперечного відростку L3 праворуч та перелом латерального виростку правої великогомілкової кістки, спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

В дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_6 , вбачається невідповідність вимогам норм п. 18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо- транспортної пригоди. Таким чином, ОСОБА_6 , за вищевикладених обставин, порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно якого: п. 18.4 - «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_6 , знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 подали заяви про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та ст.284 КПК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, оскільки вважають, що наявні всі підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності, так як він вперше вчинив нетяжкий необережний злочин, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів на момент ДТП не перебував, із потерпілою примирився, завдана їй шкода повністю відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подану заяву та просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_4 заявила, що вона примирилася з обвинуваченим, який відшкодував їй шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в повному обсязі, підтримала заяву про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої-адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію потерпілої.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників судового провадження, які підтримали заяви про звільнення від кримінальної відповідальності, дослідивши надані під час розгляду заяви на їх обґрунтування докази, суд приходить до наступного висновку.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК України), що також кореспондується із вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Аналізуючи, передбачені ст.46 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено наступне:

- ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, що не оспорюється учасниками судового провадження, який згідно зі ст.12 КК України віднесений до категорії необережних нетяжких злочинів та не є корупційним згідно з приміткою до ст.45 КК України. Під час кримінального провадження не встановлено того, що ОСОБА_6 керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відповідно до вимоги про судимості ОСОБА_6 раніше не судимий, тобто вперше вчинив злочин;

- потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 примирилися, потерпіла підтвердила прийняття вибачення обвинуваченого в результаті вільного волевиявлення, зазначивши відсутність на неї будь-якого неправомірного впливу;

- обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі добровільно відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну шкоду, про що свідчать долучена до справи розписка потерпілої та пояснення обвинуваченого і потерпілої надані суду.

Таким чином, встановлено усі умови та підстави, визначені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

Відтак, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою є обов`язком, а не правом суду, заяви обвинуваченого та потерпілої безумовно підлягають задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню становлять 6765,15грн, відтак суд, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.26, 45, 100, 124, 174, 284, 286, 288, 314, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілою.

Кримінальне провадження №0000008 від 04.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 6765,15грн (шість тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень 15 копійок).

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2025 у справі №127/450/25, на транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику ГУНП у Вінницькій області, для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30-32, із забороною користування, розпорядження та відчуження даного транспортного засобу.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Atlas», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику ГУНП у Вінницькій області, для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30-32, повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:ОСОБА_1