Справа №523/3921/25
Провадження №1-кс/523/962/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в кримінальному провадженні № 000833 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про накладення арешту на вилучене майно.

В судове засідання прокурор та власник майна не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що ОСОБА_3 проходячи військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, у військовому званні «сержант», керуючись корисливим умислом, спрямованим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, усвідомлюючи вимоги законодавства щодо порядку перетинання державного кордону України громадянами України, будучи обізнаним із способами та порядком здійснення охорони державного кордону України, місць дислокації мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, вирішив використати відомі йому, як службовій особі ДПСУ відомості щодо ділянок державного кордону України, де можливо здійснити незаконне переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин.

Так, приблизно в жовтні 2024 року інспектор прикордонної служби 2 категорії оператора (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_4 , з яким у нього склалися приятельські відносини.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09.02.2025 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на особисте незаконне збагачення шляхом використання інформації щодо облаштування державного кордону України, у зоні виконання ним своїх службових обов`язків у складі НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ з метою організації незаконного переправлення через державний кордон України громадян України чоловічої статі, виїзд яких обмежений у зв`язку із веденням на території України воєнного стану, до якого він вирішив залучити ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2025 приблизно о 20:00 ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_4 поблизу залізничного вокзалу у м. Подільськ Одеської області, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Подільськ, проспект Шевченка, буд. 11.

В ході розмови, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 , що перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує додаткового заробітку, після чого, сказав, що йому, які діючому військовослужбовцю ДПСУ відома специфіка охорони державного кордону України у зоні відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ (розташування спостережних пунктів, графік зміни нарядів та інше), де він проходить службу та дану інформацію можливо використати для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України на територію Республіки Молдова т.з. пмр.

Крім того, ОСОБА_3 в ході розмови вказав ОСОБА_4 , що останній має підшукати осіб, які хочуть незаконно перетнути державний кордон України та повідомити ОСОБА_6 їх кількість. В свою чергу ОСОБА_3 пообіцяв організувати незаконне переправлення таких осіб через державний кордон України на території Республіки Молдова т.з. пмр на безпечній ділянці державного кордону України, де будуть відсутні військовослужбовці ДПСУ, графік чергування яких йому відомий, у зв`язку із проходженням військової служби у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ.

Також ОСОБА_3 вказав, що має намір отримати з кожної незаконно переміщеної через державний кордон України особи грошові кошти у розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США, у разі відмови ОСОБА_4 приймати участь у незаконних діях ОСОБА_3 пригрозив останньому, що він здійснить повідомлення про незаконні дії ОСОБА_4 , пов`язані з організацією незаконного поправлення осіб через державний кордон України, що може потягнути за собою відповідальність для останнього.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_3 має намір вчинити неправомірні дії, в той же час реально сприймаючи погрози останнього, ОСОБА_4 був змушений погодитись на незаконні вимоги ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої неправомірні дії направлені на організацію незаконного переміщення осіб через державний кордон України громадян України чоловічої статі, виїзд яких обмежений з території України у зв`язку із введенням на території України воєнного стану ОСОБА_3 25.02.2025 приблизно о 13:02 використовуючи належний йому номер мобільного телефону НОМЕР_2 та месенджер «WhatsApp» призначив ОСОБА_4 зустріч поблизу залізничного вокзалу у м. Подільськ Одеської області, який знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Подільськ, проспект Шевченка, буд. 11.

Так, в ході зустрічі, яка тривала приблизно о з 13:37 до 14:00 25.02.2025 ОСОБА_3 детально проінструктувала ОСОБА_4 щодо шляхів незаконного переміщення через державний кордон України, використовуючи екран мобільного телефону та додаток «Google Maps» вказав останньому місце розташування спостережних веж ДПСУ у місці планованого незаконного переправлення осіб через державний кордон України у Подільському районі Одеської області та окремо вказав, що переміщення осіб є безпечним, так як службові особи ДПСУ не застосовують зброю відносно осіб, які незаконно перетинають державний кордон України.

Окремо ОСОБА_3 вказав, що незаконно переміщуваних осіб має бути не менше двох, на що ОСОБА_4 погодився, усвідомлюючи реальність попередньо озвучених погроз ОСОБА_3 .

В подальшому, 27.02.2025 приблизно о 13:44 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на особисте незаконне збагачення шляхом організації незаконного переміщення осіб через державний кордон України, ОСОБА_3 використовуючи належний йому номер мобільного телефону НОМЕР_2 за допомогою месенджера «WhatsApp» надіслав на номер мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_3 два зображення з картами «Google Maps», на яких зображено схему руху до державного кордону України з Республікою Молдова у Подільському районі Одеської області, тобто зоні відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ. Так, на першому зображені відображена схема руху через населені пункти: «Любомирка Гонората Мурована Затишшя - Тимкове» на другому, через населені пункти «Любомирка Гонората Затишшя Тимкове», чим вказав маршрути руху до державного кодону України, з метою його незаконного перетину.

Крім того, 10.03.2025, ОСОБА_3 будучі обізнаним з розташуванням прикордонних нарядів та специфікою несення прикордонної служби на ділянці державного кордону України, де він організовує незаконне переміщення осіб, використовуючи належний йому номер мобільного телефону НОМЕР_2 за допомогою месенджера «WhatsApp» надіслав на номер мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_3 повідомлення, де вказав, що дві особи, віднайдені ОСОБА_4 , які мають намір незаконно перетнути державний кордону України, мають це зробити наступного дня 11.03.2025 по маршруту руху через населений пункт «Гонората» у період часу з 12 до 18 годин.

Після чого, ОСОБА_3 , виконуючи свій злочинний план, який направлений на організацію незаконного переправлення двох осіб через державний кордон України, будучі упевненим, у переміщенні ОСОБА_4 двох осіб через державний кордон України за маршрутом вказаним ним напередодні, тобто 10.03.2025 призначив ОСОБА_4 зустріч 11.03.2025 близько 17:00 поблизу залізничного вокзалу у м. Подільськ Одеської області з метою отримати грошову винагороду за свої неправомірні дії.

Так, 11.03.2025 близько 17:14 перебуваючи поблизу будинку № 25 по проспеку Шевченко у м. у м. Подільськ Одеської області доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 11.03.2025 становить 78 432 грн.) за організацію незаконного переправлення двох осіб через державний кордон України до Республіки Молдова т.з. пмр, в обхід офіційних пунктів пропуску та прикордонних нарядів, шляхом керівництва такими діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод.

Після вищевказаних дій, ОСОБА_3 11.03.2025 викрито та затримано працівниками правоохоронного органу у порядку ст. 208 КПК України.

Так, 11.03.2025 у період з 22:15 по 22:25 свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_4 добровільно видано предмет схожий на купюру номіналом 100 доларів США з серією та номером HL81853818F, яка була йому надана ОСОБА_3 11.03.2025 близько 17:14 як грошова винагорода за участь в організованому ОСОБА_3 незаконному переправленні через державний кордон України 2 осіб, який поміщено в сейф-пакет № S001246.

Того ж дня вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою арешту вказаного майна є збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 11.03.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів вищезазначеного вилученого майна.

Необхідність накладення арешту на вилучене під час оглядів та обшуків майно обумовлюється необхідністю збереження предметів, які можливо використати як знаряддя злочину чи містить його сліди, що відповідає вимогам пункту 1 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167,170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 000833 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт з забороною розпорядження, відчуження та користування на виданий 11.03.2025 свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_4 предмет схожий на купюру номіналом 100 доларів США з серією та номером HL81853818F, яка була йому надана ОСОБА_3 11.03.2025 близько 17:14 як грошова винагорода за участь в організованому ОСОБА_3 незаконному переправленні через державний кордон України 2 осіб, який поміщено в сейф-пакет № S001246.

Дозволити процесуальному керівнику або слідчому, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного тимчасово вилученого майна - до часу остаточного вирішення долі правомочним органом.

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя