Справа № 465/9173/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/412/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищезазначеною ухвалою в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 19.12.2024, що винесена дізнавачем сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000564 від 12.10.2024 року за ч. 2 ст. 358 КК України відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу.

Зазначає, що повний текст ухвали надійшов на електронну адресу адвоката ОСОБА_8 01.02.2025.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою.

Зазначає, що слідчим суддею невірно вказано про те, що довірителька не підписувала ряд документів, підроблених ОСОБА_10 , оскільки вона такі механічно підписувала невідомо в який період часу, не читаючи і примірники таких на руки не отримувала.

Невірним є посилання суду про неповідомлення дізнавача ОСОБА_6 про ряд інших підроблених документів, якими є додаткова угода до основного договору та акт виконаних робіт, які ОСОБА_11 ніколи не надавалися ОСОБА_6 з метою введення її в оману, які в подальшому були використанні ним для звернення до суду з позовною заявою про повторне стягнення з неї коштів попри вчасні розрахунки замовником, але не в розмірі 15 000 грн., вказаних у підробленій розписці.

Наголошує, що ОСОБА_10 надав дізнавачу неправдиві покази в частині отримання від ОСОБА_12 15000 гривень 28.10.2018 року, оскільки коштів не давала і відповідно ОСОБА_10 не надавав їй оригіналу підробленої розписки про отримання цієї суми. Ні в постанові про закриття кримінального провадження, ні в ухвалі суду не вказано про заволодіння ОСОБА_10 300 доларами США у ОСОБА_6 , що є предметом розгляду другого кримінального провадження.

Суд не врахував розбіжність між показами ОСОБА_10 і ОСОБА_6 , а дізнавачем не було проведено їх одночасного допиту.

Вважає помилковим посилання суду на не оспорювання нею і ОСОБА_10 передачі коштів, не зазначаючи при цьому суми, тому що 15 000 гривень ОСОБА_6 ніколи не давала ОСОБА_10

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, адвокат ОСОБА_8 не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_6 , апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.

Прокурор ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції просив відмовити в задоволені апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_7 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження №0000564, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим або прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно з абз.1 ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що дізнавачем були прийняті всі передбачені заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, в обґрунтування закриття кримінального провадження дізнавач зазначає те, що в діях ОСОБА_10 відсутні ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, оскільки ОСОБА_10 в ході проведення допиту свідка підтвердив написання розписки щодо отримання ним грошових коштів, що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування дізнавач провів необхідні слідчі та процесуальні дії для перевірки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки під час досудового розслідування такі обставини не підтвердилися, була винесена постанова про закриття кримінального провадження із зазначенням правової підстави.

Висновки дізнавача про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 358 КК України, ґрунтуються на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, зроблені дізнавачем з врахуванням показань ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , долучених документів, відповідають фактичним обставинам, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.

Слідчий суддя прийшов до переконливого та обґрунтованого висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач діяв в межах норм діючого законодавства, перевірку провів належним чином, зібрав і вивчив необхідні матеріали, надав їм належний аналіз та виходячи з зібраних даних на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийняв вмотивовану, обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім цього, підстав, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування і дослідженні обставин кримінального провадження, що стали приводом для винесення вищезгаданої постанови, колегією суддів не встановлено.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства і дійшов обґрунтованого висновку, що під час кримінального провадження вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі, а прийнята дізнавачем постанова про закриття кримінального провадження є такою, що відповідає загальним засадам кримінального провадження та є обґрунтованою і законною.

Будь-яких додаткових відомостей, які б не були враховані дізнавачем при винесенні постанови під час розгляду скарги слідчим суддею та розгляду в суді апеляційної інстанції не повідомлено, будь-яких доказів на спростування висновків дізнавача під час розгляду скарги не подано, тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Слідчий суддя достатньо ретельно перевірив доводи, які були викладені в скарзі, проаналізував та дав оцінку, як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження та прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав до скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Із огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки у межах цього кримінального провадження було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, із точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України.

В ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних, які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а в апеляційній скарзі не наведено належних доводів, які б слугували підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та ухвали слідчого судді.

Всупереч доводам апелянта, постанова про закриття кримінального провадження, за своїм змістом, повністю відповідає вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів її прийняття, її обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, зокрема, щодо підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді є безпідставними та не підтверджені належними доказами, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову, дізнавача сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 19.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000564 від 12.10.2024 року за ч. 2 ст. 358 КК України, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4