Провадження 1-в/0274/139/25

УХВАЛА
Іменем України

07.01.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Хоцької Л.М.,
секретаря судового засідання Кравець Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства засудженого
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
в с т а н о в и в:
До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява засудженого ОСОБА_1 , який відбуває покарання у державній установі "Райківська виправна колонія (№ 73)", про приведення вироків щодо нього у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX).
Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі. Прокурор та представник адміністрації в судове засідання також не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 засуджений 24.10.2023 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 складав 1342 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х 2 = 2684 грн.
Згідно з вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023 ОСОБА_1 викрав майно за епізодами: 29.01.2023 на суму 6732,00 грн; 04.07.2023 на суму 5224,10 грн; 02.09.2023 на суму 4950,00 грн, що є більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн) на час вчинення злочину і ці діяння підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.
Таким чином, враховуючи, що вартість майна, яке було предметом кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого ОСОБА_1 , становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1342 грн х 2 = 2684 грн) станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка, вчинене ним діяння відповідно до вимог КК України та Закону № 3886-ІХ є кримінально-караним й на теперішній час. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_1 від покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2023.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23, а також з висновком про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-IX, зробленим об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.
Відтак у задоволенні заяви засудженого слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку у відповідність до вимог закону - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Суддя: Л.М. Хоцька