Провадження № 1-кп/742/272/25
Єдиний унікальний № 747/661/24
У Х В А Л А
іменем України

05 березня 2025 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,
установив:
Прокурор Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000170 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 20.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Досудове розслідування розпочато за заявою жительки смт. Талалаївка ОСОБА_4 про крадіжку виробів з жовтого металу з її будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мало місце 16.08.2014.
Під час проведення досудового розслідування 20.08.2014 оглянуто місце події та виявлено сліди проникнення до будинку потерпілої через вікно, порушений порядок речей всередині.
Допитано потерпілу, яка дала показання, що 16.08.2014 разом з чоловіком на власному автомобілі поїхали у справах до м. Ромни Сумської області та коли повернулись додому виявили, що лавка на подвір`ї переміщена до вікна будинку. Саме вікно було пошкоджене, всередині будинку розкидані речі та зникло ряд ювелірних прикрас з золота: сережки, обручальні кільця, каблучка, кулон з іконкою тощо.
В ході досудового розслідування було допитано свідків, надавались доручення оперативному підрозділу на встановлення можливих свідків та осіб, що вчинили злочин, проводились подвірні обходи з метою опитування осіб та відповідні розшукові заходи, опрацьовувалась інформація мобільних операторів про телефонні з`єднання на місці скоєння злочину, проте особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, не встановлено.
Прокурор в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлене клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.
У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши подане клопотання, приходить до наступних висновків.
17 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» за №187-ХІ від 04 жовтня 2019 року, який запровадив зміни до порядку здійснення кримінального провадження та його закриття.

Так відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Аналіз вищенаведених положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 20 серпня 2014 року внесено відомості до ЄРДР за №0000170 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за фактом надходження 20 серпня 2014 року заяви від ОСОБА_4 про те, що з її будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , вчинено крадіжку виробів з жовтого металу.

Відповідно до копії Протоколу допиту потерпілої від 20.08.2014, вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 вказала, що у вчиненні крадіжки виробів із золота з її будинку підозрює ОСОБА_5 або осіб з його кола знайомих, яким він міг розповісти про них та навести, щоб останні вчинили крадіжку.

Як вбачається з поданого клопотання, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , жителів АДРЕСА_1 .
Вказане розслідування аж ніяк не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

При цьому, суд враховує, що закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення віднесено до виключних повноважень органу досудового розслідування та прокурора.
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України та матиме формальний характер.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, ч.1 ст. 49 КК України, суд
П О С ТА Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_9