ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпрі кримінальне провадженняза №0001166 від 05.08.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Хабаровськ, російська федерація, громадянки України, маючої вищу освіту, пенсіонерки, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст.366-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Наказом начальника управління Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.09.2020 № 2637-к начальника управління персоналу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_3 переведено на посаду спеціаліста Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зі збереженням 5 рангу державного службовця.

Наказом начальника управління Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.09.2020 № 2638-к спеціаліста Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

ОСОБА_3 тимчасово переведено до Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Наказом виконуючого обов`язки начальника управління Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.07.2022

№ 3245-к спеціаліста Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїм. Дніпро) ОСОБА_3 переведено на посаду спеціаліста Павлоградсько-Юр?ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зі збереженням 5 рангу державного службовця.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» від 16.08.2022 № 912, наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2022 № 4011/5 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції» (зі змінами) та наказу Міністерства юстиції від 16.11.2022 № 5128/5 «Про відділи державної виконавчої служби», наказом начальника управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.12.2022 № 5314-к «Про особовий склад» наказав вважати спеціаліста Павлоградсько-Юр?ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_3 , такою, що з 02.01.2023 працює на посаді спеціаліста Павлоградсько-Юр?ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Наказом начальника управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.01.2023 № 752-к спеціаліста Павлоградсько-Юр?ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 з 01.02.2023 переведено на посаду спеціаліста Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зі збереженням 5 рангу державного службовця.

Наказом начальника управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.11.2023 № 7770-к спеціаліста Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_3 з 09.11.2023 звільнено з посади. На день звільнення ОСОБА_3 мала 5 ранг державного службовця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Таким чином, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 є суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 366-3 Кримінального кодексу України є суб?єктом декларування та суб?єктом злочину.

Відповідно до п. 1, 9 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції, законів України, діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

ОСОБА_3 допустила порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, 01.01.2023 по 09.11.2023 з огляду на таке.

В абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в» - «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, декларація при звільненні подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Оскільки ОСОБА_3 звільнилася із займаної посади 09.11.2023 вона зобов?язана була не пізніше 09.12.2023 подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2023 по 09.11.2023, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи суб`єктом декларування, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 09.11.2023 по 09.12.2023 та станом на теперішній час, перебуваючи у невстановленому місці, всупереч вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

До того ж, встановлено, що ОСОБА_3 допустила порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме щорічну декларацію за 2022 рік з огляду на таке.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб?єкт декларування зобов?язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев?яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Законом України від 20.09.2023 № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

У зв?язку з цим суб?єкти декларування, зазначені в абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані до 31.01.2024 подати щорічну декларацію за 2022 рік.

ОСОБА_3 зобов?язана була не пізніше 31.01.2024 подати щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Виходячи з вищевикладеного встановлено, що ОСОБА_3 , будучи суб`єктом декларування, діючи умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 12.10.2023 по 31.01.2024 та станом на теперішній час, перебуваючи у невстановленому місці, всупереч вимогам ч. 1 ст. 45 та абз. 1 п. 27 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», не подала щорічну декларацію, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

До того ж, встановлено, що ОСОБА_3 допустила порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме щорічну декларацію за 2023 рік з огляду на таке.

Відповідно до Закону України від 08.07.2022 № 2381-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності 03.08.2022, суб?єкт декларування зобов?язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», протягом дев?яноста календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Законом України від 20.09.2023 № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

У зв?язку з цим суб?єкти декларування, зазначені в абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», зобов?язані до 31.03.2024 подати щорічну декларацію за 2023 рік.

ОСОБА_3 зобов?язана була не пізніше 31.03.2024 подати щорічну декларацію за 2023 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Виходячи з вищевикладеного встановлено, що ОСОБА_3 будучи суб`єктом декларування, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2024 по 31.03.2024 та станом на теперішній час, перебуваючи у невстановленому місці, всупереч вимогам ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», повторно не подала щорічну декларацію, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_3 виразилися в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

20 лютого 2025 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 і ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 під час судового розгляду повністю визнала свою винуватість у висунутому їй обвинуваченні, щиро покаялася у скоєному.

При укладенні даної угоди прокурором враховано наявність суспільного інтересу, оскільки відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ст. 366-3 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік, із звільненням від відбуття основного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої - ОСОБА_3 ,суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, передбачений ст. 366-3 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.2 ст. 75 КК України, у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років або іншого більш м`якого покарання, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурором у судовому засіданні відповідно до вимог ч.2 ст. 470 КПК України надано погодження заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 для укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №0001166 від 05.08.2024 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 -3 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і призначення їй узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 лютого 2025 року між прокурором Лиманського відділу Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 і ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-3 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на один рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1