УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року

м. Київ

справа № 638/8184/19

провадження № 51-32 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевірила касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2024 року і

встановила:

Як убачається з матеріалів за касаційною скаргою та наявних у Верховному Суді даних, Харківський апеляційний суд 26 грудня 2024 року, керуючись ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0001430 із Дзержинського районного суду м. Харкова до іншого.

Обвинувачений, заперечуючи законність згаданої ухвали, порушує питання про її перевірку в порядку касаційної процедури.

Дослідивши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Норми КПК установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 1 ст. 1 КПК).

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки в порядку касаційної процедури. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.

За правилами ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас норми процесуального права, які регулюють питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого не відображають положень щодо можливості оскарження судового рішення за результатами розгляду такого питання. Крім того, за приписами ч. 5 ст. 34 вказаного Кодексу спори про підсудність не допускаються.

Таким чином, ухвала апеляційного суду від 26 грудня 2024 року, якою відмовлено ОСОБА_4 у зміні територіальної підсудності його справи не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню. А тому, ураховуючи наведені положення Конституції України та імперативність приписів ч. 2 ст. 424 КПК, зазначена ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3