ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000004 від 02 січня 2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Щурове, Краснолиманського району, Донецької області, громадянина України, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, є інвалідом третьої групи, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2025 року приблизно о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_4 перебував у приміщенні кухні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до якого в гості прийшли його знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.

В цей час на цьому ж місці ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вживають наркотичні засоби, діючи умисно, незаконно, розуміючи протиправний характер своїх злочинних дій, 25.01.2025 приблизно о 14 год. 20 хв. надав дозвіл останнім на вживання у приміщенні кухні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичних засобів, обіг яких обмежено та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено Законами України «Про незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживання ними».

25 січня 2025 приблизно о 14 год. 20 хв., більш точний час встановити не виявилось можливим, у приміщенні кухні будинку за вищевказаною адресою ОСОБА_6 шляхом куріння вжив наркотичний засіб, обіг якого обмежено екстракт канабісу та особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено та ОСОБА_7 , шляхом куріння вжив наркотичну речовину екстракт канабісу, обіг якої обмежено, а шляхом ін`єкції вжив особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг якої заборонено.

20 лютого 2025 року між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької обласної та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.317 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/105-25/824-НЗРПРАП від 29.01.2025 у сумі 1989, 75 гривень; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/105-25/826-НЗРПРАП від 28.01.2025 у сумі 1591, 80 гривень; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/105-25/828-НЗРПРАП від 29.01.2025 у сумі 1989, 75 гривень; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/105-25/829-НЗРПРАП від 28.01.2025 у сумі 1989, 75 гривень; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/105-25/831-НЗРПРАП від 29.01.2025 у сумі 1591, 80 гривень; судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/105-25/833-НЗРПРАП від 28.01.2025 у сумі 1989, 75 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 лютого 2025 року, укладену між прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язкі: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 11142 гривень 60 копійок.

Речові докази: пипетка з нашаруванням речовими, схожу на наркотичну, яку поміщено до сейф-пакету PSP 1419332; згорток з фольги, на якому містяться нашарування речовини, схожої на наркотичну, який поміщено до сейф-пакету PSP 1419285; лампочку з отвором, на якій містяться нашарування речовини, схожої на наркотичну, яку поміщено до сейф-пакету PSP2060902; пластикову пляшку без дна, на якій містяться нашарування речовини, схожої на наркотичну, яку поміщено до сейф-пакету PSP2060903; паперовий згорток з речовиною всередині, схожою на наркотичну, який поміщено до сейф-пакету PSP 1419331; шприц з голкою та з речовиною всередині, схожою на наркотичну, який поміщено до сейф-пакету PSP 1462981 знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1