Справа 688/888/25
№ 1-кп/688/106/25
Вирок

Іменем України

05 березня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0002021 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жовте Баранівського району Житомирської області, громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, одруженої, на утримання одна неповнолітня дитина, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

20 листопада 2024 року біля 12 год ОСОБА_4 , маючи на меті скоєння крадіжки грошових коштів, під надуманим приводом ніби-то пошуку житла для винайму, через незачинені двері проникла в житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_3 , в якому проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де скориставшись тим, що останній є незрячим, а ОСОБА_6 відволіклась та за її діями не спостерігала, непомітно проникла в спальну кімнату, після чого, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, строк дії якого востаннє продовжено згідно Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-IX від 07.11.2024, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виявивши на першій полиці шафи грошові кошти в сумі 14000 грн, які належали ОСОБА_6 , умисно, таємно їх викрала, після чого покинула будинок та територію домогосподарства, а в подальшому розпорядилася коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Також 21 листопада 2024 року біля 12 год ОСОБА_4 , маючи на меті скоєння крадіжки грошових коштів, під надуманим приводом ніби-то пошуку житла для винайму, через незачинені двері проникла в житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_8 та в якому проживає ОСОБА_9 , після чого скориставшись тим, що ОСОБА_8 лежав на ліжку в одній з кімнат та на неї не звертав уваги, непомітно проникла в спальну кімнату, після чого, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого востаннє продовжено згідно Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-ІХ від 07.11.2024, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виявивши в шухляді комоду грошові кошти в сумі 100 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 21.11.2024 становить 43,5635 грн за 1 євро, на загальну суму 4356,35 грн, які належали ОСОБА_9 , умисно, таємно, повторно їх викрала, після чого непомітно покинула будинок та територію домогосподарства, а в подальшому розпорядилася коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Окрім того, 04 грудня 2024 року біля 10 год 30 хв ОСОБА_4 , маючи на меті скоєння крадіжки грошових коштів, під надуманим приводом ніби-то купівлі пір`я та горіхів, через незачинені вхідні двері проникла в житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_5 , який належить на праві власності ОСОБА_10 та в якому також проживає ОСОБА_11 , після чого скориставшись тим, що ОСОБА_11 в одній з кімнат дивився телевізор та на неї не звертав уваги, непомітно проникла в залу, після чого, керуючись корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, строк дії якого востаннє продовжено згідно Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-ІХ від 07.11.2024, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, виявивши в серванті та під скатеркою на столі грошові кошти в сумі 18900 грн, які належали ОСОБА_10 , умисно, таємно, повторно їх викрала, після чого непомітно покинула будинок та територію домогосподарства, а в подальшому розпорядилася коштами на власний розсуд, чим спричинила останньому майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Відомості про укладену угоду

04 березня 2025 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 та призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Сторонами також узгоджено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків, відсутні обставини, які обтяжують покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватостіі.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримала угоду про визнання винуватості і просила її затвердити. Підтвердила, що укладення угоди є цілком добровільним, вона розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 і просив її затвердити.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явились, подали заяви про його проведення без їх участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 не заперечували, підтвердивши надання письмової згоди на її укладення та відшкодування заподіяної їм шкоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, з`ясувавши думки потерпілих, викладені у письмових заявах, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України; діями обвинуваченої збитки завдані потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , які претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають у зв`язку із їх відшкодуванням; потерпілі надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникнення у житло та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникнення у житло, мало місце. Зазначені діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, фактично проживає без реєстрації в м. Шепетівка, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога КНП "Шепетівська багатопрофільна лікарня" не знаходиться, на обліку в Шепетівському районному відділі №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області не перебуває.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченої, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Речові докази, процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 березня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002021 від 05 грудня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_12