Справа № 206/3178/24
Провадження № 1-кп/206/210/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Дніпро, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000345 від 09.05.2024 та угоду про визнання винуватості від 13.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі, Маневицького району, Волинської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період в посаді старшого техніка 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої ст. 102, п.п. 1, 17, 20 ч.1 ст. 106 Конституції України та Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 26 лютого 2022 року солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 до лав Збройних Сил України та наказом № 13 командира частини зарахований до списків особового складу та призначений на посаду техніка стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 . Пізніше, 06 квітня 2022 року, наказом № 11-РС ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у званні «старший солдат».

Згідно витягу з наказу № 91 командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2024, сержант ОСОБА_4 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19 лютого 2024 року № 12-РС на посаду старшого техніка 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 29 березня 2024 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем військової служби та проходячи її в займаній посаді, сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п. п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, додатку № 1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» (надалі Інструкції), затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Незважаючи на це, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 , будучи обізнаним з діючим законодавством щодо заборони зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, цілком усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

ОСОБА_4 , приблизно в червні місяці 2023 року, перебуваючи на території бойових дій та виконуючи бойове завдання в смт. Зарічне, Краматорського району, Донецької області (більш точну дату, час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, більш точне місце не розголошується в умовах воєнного стану), діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав шляхом привласнення знайдені на землі: конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової ручної гранати М-67 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; запал типу М-213, який призначений для спорядження ручних гранат типу М-67, виготовлений промисловим способом та відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, та який у конструктивному поєднанні утворюють осколкову ручну гранату типу М-67 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, які підняв, перемістив та поклав у наявний при ньому військовий рюкзак, вчинив тим самим придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, після чого, продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , 22 квітня 2024 року, перебуваючи на території бойових дій та виконуючи бойове завдання в с. Керамік, Ясинуватського району Донецької області (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, більш точне місце не розголошується в умовах воєнного стану), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав шляхом привласнення знайдені ним на землі: конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; тридцять три патрони з маркуванням «21 85», які є бойовими припасами - 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року, придатними до стрільби; один патрон з маркуванням «270 88», який є бойовим припасом - 5,45-мм проміжним патроном зразка 1974 року, придатним до стрільби, які підняв, перемістив та поклав у наявний при ньому військовий рюкзак, чим вчинив придбання та носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_4 , 08 травня 2024 року, транспортуючи безпосередньо при собі, у наявному в нього військовому рюкзаку, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, прибув для проходження лікування до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, за адресою: вул. Данила Самойловича (колишня назва Бехтєрєва), будинок № 1 в м. Дніпрі, при цьому перемістивши також до лікувального закладу і наявні в його володінні бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, де залишив зберігатися у військовому рюкзаку до 09 травня 2024 року, обрав для цього місцем зберігання палату відділення лікарні № 16, чим вчинив носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

09 травня 2024 року, в період часу з 09-40 год. до 10-15 год., при проведення працівниками поліції ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області огляду ординаторської кімнати відділення № 16 Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за повідомленням начальника служби безпеки установи, у ОСОБА_4 були виявлені та з приїздом слідчо-оперативної групи вилучені: конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової ручної гранати М-67 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, запал типу М-213, який призначений для спорядження ручних гранат типу М-67, виготовлений промисловим способом, відноситься до категорії вибухових пристроїв, придатний для здійснення вибуху, та який у конструктивному поєднанні із спорядженим корпусом осколкової ручної гранати М-67 утворюють осколкову ручну гранату типу М-67 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; тридцять три патрони з маркуванням «21 85», які є бойовими припасами - 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року, придатний до стрільби; один патрон з маркуванням «270 88», який є бойовим припасом - 5,45-мм проміжним патроном зразка 1974 року, придатним до стрільби, які ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13.12.2024 між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000345 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості на підставі ст.ст. 374, 375 КПК України, в якій сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном, поклавши на нього зобов`язання, встановлені ст. 76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, яка була складена в присутності його захисника, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст.ст. 374, 375 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні угоду про визнання винуватості також підтримала.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яка згідно з положеннями ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені абз. 1,4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в ході досудового розслідування так і в суді обвинувачений свою провину в скоєнні інкримінованого йому правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, які викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими судом у судовому засіданні доказами кримінального провадження. Зазначена угода про визнання винуватості укладена та підписана сторонами добровільно, без примусу, умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства та діючого законодавства. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст. 474 КПК України не має.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, як зазначено в угоді про визнання винуватості, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/20064-ВТХ від 24.05.2024 у розмірі 3786 грн. 40 коп.; судової експертизи зброї № СЕ-19/104-24/20040-БЛ від 17.05.2024 у розмірі 1514 грн. 56 коп., що в загальному розмірі становить 5300 грн. 96 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 368-371, 374, 475, 615 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.12.2024 між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2024 під № 0000345.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 користь держави процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-24/20064-ВТХ від 24.05.2024 у розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.; судової експертизи зброї № СЕ-19/104-24/20040-БЛ від 17.05.2024 у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп., що в загальному розмірі становить 5300 (п`ять тисяч триста) грн. 96 коп.

Речові докази: 1 (один) опечатаний спец пакет «Експертна служба МВС України» № 5358483, в якому знаходяться: 6 (шість) експериментально стріляних гільз (1 - калібру 5,45 мм, 5 калібру 7,62 мм); 28 (двадцять вісім) патронів калібру 7,62 мм, що зберігаються в камері речових доказів відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області- знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1