Справа № 346/6420/24
Провадження № 1-кп/346/388/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Коломия Івано-Франківської області в залі суду кримінальне провадження №0000666 від 17.09.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, депутатом не обирався, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.03.2020 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.296 КК України до 6 місяців арешту, звільнився по відбуттю покарання 05.11.2020,

-09.03.2022 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.345, 75 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком на 2 роки,

-22.02.2023 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.125, 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, 18.10.2023 р. звільнився по відбуттю строку покарання,

-06.08.2024 Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання не відбув ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи та хуліганство із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 17.09.2024 близько 17.40 годин рухаючись по АДРЕСА_1 зайшов на територію господарства АДРЕСА_2 , належне ОСОБА_6 , яке частково огороджене по периметру огорожею, достовірно знаючи, що за даною адресою проживає ОСОБА_6 разом із сім`єю. Перебуваючи на території господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, використовуючи малозначний привід, умисно вчинив конфлікт із власником господарства та його дружиною ОСОБА_7 , який супроводжувався спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В ході конфлікту ОСОБА_7 втікаючи від ОСОБА_4 намагалася заховатися в приміщені літньої кухні, проте останній увірвався до вказаного приміщення, тримаючи в руках дерев`яну палицю, розуміючи, що порушує гарантоване конституційне право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, тобто умисно незаконно проник до іншого володіння особи, проти волі власника, за відсутності визначених законом підстав, діючи у порушення встановленого законом порядку, продовжуючи учиняти конфлікт із ОСОБА_8 в приміщені літньої кухні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Крім того, ОСОБА_4 17.09.2024 о 17.40 годин, перебуваючи на території господарства за адресою АДРЕСА_2 , де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиставляючи себе загальновизнаним у суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань, за допомогою заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яної палиці, наніс декілька ударів по голові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю, чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді забійної рани волосистої частини голови в межах тем?яної ділянки ліворуч ( зі слідами хірургічного втручання - стягнута хірургічними швами), синців у ділянках голови, грудної клітки та рук (в межах правої скроневої ділянки, ділянки правого плечового суглобу, задньої поверхні грудної клітки праворуч ділянок правих плеча та передпліччя, лівого передпліччя), саден у ділянках лівого передпліччя та лівого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, завдав один удар кулаком руки в голову ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка у цей час вийшла на подвір`я. ОСОБА_4 рухаючись за ОСОБА_7 зайшов до приміщення літньої кухні, що знаходиться на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , де діючи умисно завдав декілька ударів деревяною палицею по руках ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді садна на фоні синця, в ділянках спинки носа та рук (в ділянках правого передпліччя, тильної поверхні лівої китиці та її 1-3го пальців, у ділянці лівого ліктьового суглобу), які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

27.11.2024 року між Прокурором Коломийської окружної прокуратури

ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.4 ст.296 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті в повному обсязі, співпрацював з правоохоронними органами та сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.162 КК у вигляді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст.296 КК із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, та на підставі ст.70 КК України остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Також узгоджено застосування ст.ст.71, 72, 73 КК України та шляхом складання покарань за сукупністю вироків, остаточно до покарання у вигляді 2 років 25 днів позбавлення волі.

Потерпілі у вказаному кримінальному провадженні, у порядку ст. 469 КПК надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним по кримінальному провадженню.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_3 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її укладання.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі, підтримали надану прокурору згоду та не заперечували проти затвердження укладеною між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.4 ст.296 КК України, які відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії проступку та тяжкого злочину. Шкода від вказаних кримінальних правопорушень завдана в тому числі потерпілим, які надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним по кримінальному провадженню.

В підготовчому судовому засіданні суд переконався, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам КПК та КК України, всі потерпілі у даному кримінальному провадженні надали письмову згоду прокурору на укладення угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами угоди вид та міра покарання, зокрема за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та за ч.4 ст.296 КК із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, тобто призначення обвинуваченому нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.296 КК України, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При цьому суд виходив з того, що при укладені угоди враховано ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які є проступком (ч.1 ст.162 КК) та тяжким злочином (ч.4 ст.296 КК) особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, має постійне місце проживання з матір`ю, за місцем проживання характеризується задовільно, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне повне відшкодування потерпілим завданих збитків, про що потерпілими подано заяви, однієї обставини, що обтяжує покарання, такі як вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку. Суд бере до уваги також позицію потерпілих, які в своїх заявах вказали про відшкодування обвинуваченим завданої їм шкоди, не мають жодних претензій до обвинуваченого та не заперечували проти призначення покарання, узгодженого сторонами угоди.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений був засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2024 за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт. Відповідно до листа ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 18.09.2024 року ОСОБА_9 перебував на обліку установи, призначене покарання не відбув.

З врахуванням невиконаного вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2024, остаточне покарання ОСОБА_4 має бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України шляхом приєднання до покарання за даним вироком невідбуте покарання за попереднім вироком з врахуванням вимог ст.72 КК України щодо переведення менш суворого виду покарання (громадські роботи) в більш суворий (позбавлення волі), а саме виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт (200 годин громадських робіт відповідає 25 днів позбавлення волі).

Відповідно до вимог ст.73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Тому суд цілком погоджується з узгодженою сторонами угоди видом та мірою остаточного покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до правил ч.4 ст.174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України. Дерев`яну палицю, яка була використана обвинуваченим як знаряддя кримінального правопорушення, визнана речовим доказом та передана на зберігання до камери збереження речових доказів Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області слід знищити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Строк попереднього ув`язнення з дня затримання, тобто з 17.09.2024 року, по день набрання цим вироком законної сили слід зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання день за день, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 376, 394, 468-469, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між Прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 від 27.11.2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.162, ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання:

-За ч.1 ст.162 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 рік,

-За ч.4 ст.296 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком приєднати невідбуте покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2024 у виді 200 годин громадських робіт, з урахуванням вимог ст..72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 25 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 17.09.2024 року.

Зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення з 17.09.2024 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайнного суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року.

Речові докази: дерев`яну палицю - знищити.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням обмежень, визначених ч.4 ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - протягом цього ж строку з моменту вручення йому копії вироку, через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Копію вироку вручити негайно засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1