Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9410/24
Номер провадження 1-кп/711/239/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003647 від 29.10.2024, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003647 від 29.10.2024, стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показаннями свідків та потерпілого, матеріалами відеозаписів та проведених оглядів. Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27.01.2025 включно, з можливістю внесення застави 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу просить суд прийняти до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.Разом із цим, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив новий злочин проти власності при цьому має ряд не знятих та не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів із тотожними складами та перебуває на іспитовому терміні. Окрім цього ОСОБА_5 обізнаний у методах проведення досудового розслідування, та як наслідок може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України). Крім того, ОСОБА_5 , розуміючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, матиме реальну можливість змінити місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), даний ризик обґрунтовується тим, що у ОСОБА_5 відсутнє місце роботи, сталі соціальні зв`язки, він неодружений, дітей на утриманні не має, у зв`язку із чим він матиме реальну можливість змінити місце свого проживання та переховуватися від органу досудового розслідування і суду. Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не має джерела доходів, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності та знову вчинив новий злочин, перебуваючи на іспитовому терміні. Ризик можливого незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що одним із основних свідків кримінального правопорушення, є знайомий обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим обвинувачений може схилити свідка до дачі показань на його користь з метою ухилення від кримінальної відповідальності. З викладеного вище вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, чинити незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, крім цього підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення. Запобіжний захід, який на даний час діє стосовно ОСОБА_5 , забезпечує співрозмірний, у даному випадку, ступінь втручання в його права та інтереси завданням кримінального провадження, при цьому дає змогу запобігти наведеним: вище ризикам, а тому застосування іншого запобіжного заходу, є недоцільним. Відповідно до вимог ст.194 КПК України, необхідно врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи його вік та стан здоров`я.Із вказаною позицією у повній мірі погодився слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси під час ухвалення рішення про обрання міри запобіжного заходу. На даний час ризики, встановлені під час досудового розслідування, продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, то ж підстави для обрання менш суворого запобіжного заходу відсутні. Враховуючи викладене, просить суд продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці із можливістю внесення застави у розмірі 80 мінімальних прожиткових мінімумів. У разі внесення застави покласти на обвинуваченого процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану.

У ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.11.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27.01.2025 включно, з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 та покладено обов`язки на останнього вразі внесення ним застави: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На даний час обвинувачений ОСОБА_5 продовжує перебувати під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта , спеціаліста у цьому ж провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами п.5 ч.1 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити даний злочин.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Під час застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірена обґрунтованість підозри та встановлені наявні ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризики, які встановлені під час досудового розслідування та на які вказує прокурор передбачені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а тому у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватись від суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, який обґрунтовується тим, що одним із основних свідків кримінального правопорушення, є знайомий обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим обвинувачений може схилити свідка до дачі показань на його користь з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, не працює, не має постійного джерела доходу, а тому, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з правом внесення застави, визначеної ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.11.2024, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст.197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 23.03.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві гривні двісті сорок) грн. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора і суду; повідомляти прокурора чи суд про своє місце перебування, зміну місця свого проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, прокурора; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 183, 331, 369-372, 376КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23.03.2025 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві гривні двісті сорок) грн.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора і суду; повідомляти прокурора чи суд про своє місце перебування, зміну місця свого проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, прокурора; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1