Провадження № 1-кп/369/327/25
В И Р О К

іменем України

08.01.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000217 від 15.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Краматорськ, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого в ТОВ «Епіцентр», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:

У відповідності до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами (надалі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4.5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - ІІ класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - ІІ групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами).

Відповідно до п. 3 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Згідно з п. 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.

Відповідно до п. 8.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

В порушення п. п. 1, 2, 3 Положення та п. 8.1. Інструкції, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько року тому в парку у м. Боярка, точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, знайшов предмет, зовні схожий на кастет, який носив із собою без передбаченого законом дозволу.

Так, 14.11.2024 року, близько 17 години дня, гр. ОСОБА_4 , рухаючись по вулиці Шевченка у селі Тарасівка Фастівського району Київської області неподалік залізничного переїзду, був зупинений працівниками поліції ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, що перебували на патрулюванні.

Під час перевірки документів ОСОБА_4 на запитання, чи має він при собі заборонені речі, повідомив, що переносить у кармані куртки кастет, який зберігає при собі.

14.11.2024 у період часу з 17 год. 56 хв по 18 год. 25 хв, в ході проведення огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності двох понятих було вилучено предмет, зовні схожий на кастет, який ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-24/67340-X3 від 20.11.2024 року, предмет, вилучений під час огляду місця події від 14.11.2024 року, є холодною зброєю. Даний предмет є кастетом, який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним способом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що приблизно рік назад в парку знайшов кастет, який зберігав у себе та 14.11.2024 об 17 год. 56 хв за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Тарасівка по вул. Шевченка, його зупинили працівники поліції, які виявили в нього вказаний кастет, який він зберігав без дозволу. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів; ОСОБА_4 раніше не судимий; за місцем проживання негативних характеристик немає; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) процесуальні витрати, на користь держави в сумі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн 70 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2024, на предмет, зовні схожий на кастет, який поміщено до спец. пакету № SUD 2024978, з відповідними написами та підписами, який належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виявлений та вилучений 14.11.2024 року в період часу з 17 год. 56 хв по 18 год. 25 хв, за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, с. Тарасівка, вул. Шевченка, поблизу буд. № 1 - скасувати.

Речові докази:

- кастет, який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним способом, який переданий до камери зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_5