Справа № 750/9588/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/161/25
Категорія - ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт

ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000330 від 29.01.2023 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з вищою освітою, який є ФОП, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь КНП «Чернігівська міська лікарня №2» ЧМР шкоду, завдану вчиненим кримінальним правопорушенням у виді компенсації витрат на лікування потерпілого у розмірі 57 568 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 90 коп. та зараховано 7 142 грн. 64 коп. на рахунок коштів місцевого бюджету.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійок процесуальних витрат на залучення експертів.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2023 року на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 після набрання даним вироком законної сили.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто власнику - ОСОБА_9 .

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не спорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, вид та міру покарання, просить скасувати вирок суду першої інстанції, в частині вирішення питання про долю речових доказів, виключивши посилання у вироку на ОСОБА_9 , як на володільця транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_1 , та ухвалити новий вирок, яким застосувати спеціальну конфіскацію знаряддя вчинення злочину, та примусово безоплатно вилучити у власність держави вищевказаний транспортний засіб, який передати ІНФОРМАЦІЯ_3 . Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2023 на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», р.н. НОМЕР_1 , зняти після його фактичної передачі уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_4 . Послався на неузгодженість у мотивувальній та резолютивній частинах оскаржуваного вироку, оскільки в мотивувальній частині вироку ОСОБА_9 зазначений як володілець транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», р.н. НОМЕР_1 , тоді як у резолютивній частині як власник вказаного транспортного засобу. Разом з тим, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником вказаного автомобіля є брат обвинуваченого - ОСОБА_9 , а сам обвинувачений ОСОБА_8 - є законним володільцем цього транспортного засобу. Крім того, транспортний засіб марки «Mitsubishi», р.н. НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому підлягає спеціальній конфіскації, відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України.

В свою чергу захисник-адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 28.01.2023 року близько 16 год. 03 хв., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проспектом Миру міста Чернігова поблизу скверу імені Миколи Попудренка в напрямку перехрестя з вулицею Преображенська та помітивши ОСОБА_11 , який, перетнувши проїзну частину проспекту Миру продовжив рух вказаним сквером, будучи переконаним, що останній напередодні вчинив крадіжку належного йому велосипеда, змінив напрям руху керованого транспортного засобу, спрямувавши його попутно переміщенню ОСОБА_11 безпосередньо за ним, та у подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, при цьому, не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, з метою забезпечення можливості притягнення ОСОБА_11 до передбаченої законом відповідальності за вчинення таємного викрадення його майна, з мотивів помсти, використовуючи як знаряддя заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень керований ним автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , спорядженою масою 1629,0 кілограмів, поблизу пам`ятного знаку полеглим за свободу і незалежність Батьківщини, розташованого у сквері імені Миколи Попудренка міста Чернігова, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_11 вказаним керованим ним транспортним засобом, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, що згідно висновку експерта відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а також перелом кісток носу, який належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, обвинуваченого, його адвоката та особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, фактичні обставини справи в апеляційному порядку не перевіряються.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2023 року скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2023 року на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 після набрання даним вироком законної сили. Речовий доказ: транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто власнику - ОСОБА_9 .

Проте, колегія суддів вважає, що таке рішення суд першої інстанції належним чином не мотивував.

Згідно із положеннями ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою суд у резолютивній частині вироку має зазначити рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Постановою слідчого СВ Чернігівського ВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області від 26 січня 2023 року автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2023 року на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 накладено арешт.

Згідно з матеріалами справи автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 є знаряддям заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до наявної в матеріалах справи та дослідженої в судовому засіданні довіреності від 17.03.2022 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 уповноважує свого брата ОСОБА_8 серед іншого, укладати правочини щодо експлуатації автомобіля, використовувати його за межами України, розпоряджатися транспортним засобом, у тому числі продати. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам строком на п`ять років і дійсна до 17.03.2027 року. Тому ОСОБА_9 хоч і залишився власником транспортного засобу, проте ОСОБА_8 юридично отримав повноваження щодо майна, притаманні власнику.

Крім того, положенням статей 173-174 КПК України визначено, що власник або володілець майна має право оскаржити судове рішення щодо накладення арешту майна чи заявити клопотання про його скасування. Також, за приписами ч. 9-2 ст. 393 КПК України фізична особа має право подати апеляційну скаргу на судове рішення, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, а третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Використовуючи вище вказану довіреність ОСОБА_8 під час досудового слідства звертався з клопотанням про скасування накладеного на автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 арешту в частині користування транспортним засобом, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.05.2023 року. При чому, ОСОБА_8 діяв саме як законний володілець автомобіля.

При цьому, у ч. 6, 9, 10, 11 ст. 100 КПК України та ч. 1, 5 ст.96-2 КК України поняття «власник» та «законний володілець» вживаються як альтернативні, у зв`язку з чим переваги власника перед законним володільцем чи навпаки в питанні застосування спеціальної конфіскації законодавством не передбачені. Також ці положення не вимагають доведення факту використання майна двох осіб власника і законного володільця.

За приписами ст. 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація не застосовується до майна, що за законом підлягає поверненню власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про його протиправне використання, або призначене для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Факт обізнаності законного володільця - обвинуваченого ОСОБА_8 , у використанні автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, в даному випадку ніким не оспорюється, адже протиправні дії вчинялися ним особисто та останній повністю визнав свою вину у скоєному.

В свою чергу, доведення факту обізнаності брата обвинуваченого ОСОБА_9 у протиправному використанні належного йому на праві приватної власності майна не вимагається, згідно п. 12 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 09.04.2019 року за результатами розгляду справи № 138/2740/16-к.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, так як суд першої інстанції безпідставно не застосував спеціальну конфіскацію до автомобіля, який ОСОБА_8 використав під час вчинення злочину.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, визначеного Особливою частиною цього Кодексу, за які встановлено основне покарання у вигляді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; а також перелік кримінальних правопорушень, за вчинення яких може бути застосована спеціальна конфіскація (ч. 1 ст. 96-1 КК України).

Процесуальні рішення, на підставі яких може бути застосована спеціальна конфіскація, визначено частинами другою, третьою статті 96-1 КК України (обвинувальний вирок суду, ухвала суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності, ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру тощо).

Частиною 1 статті 420 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 418 КПК України, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 407 цього Кодексу, при цьому повністю чи частково скасовуючи вирок місцевого суду. Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції приймає у формі ухвали.

За своєю правовою природою спеціальна конфіскація належить до інших заходів кримінально-правового характеру (розділ XIV «Інші заходи кримінально-правового характеру» Загальної частини КК).

У рішенні № 1-р/2022 від 30 червня 2022 року у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України (щодо спеціальної конфіскації) Конституційний Суд України визнав такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), статті 96-1, 96-2 КК, при цьому, серед іншого вказав, що спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, тому її застосування, зокрема, примусове безоплатне вилучення майна у недобросовісної третьої особи, на підставі судового рішення (вирок, ухвала), не є притягненням до кримінальної відповідальності.

Таким чином, спеціальна конфіскація не є кримінальним покаранням, її застосування не тягне за собою збільшення обсягу обвинувачення та не свідчить про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, тому рішення про застосування спеціальної конфіскації судом апеляційної інстанції приймається у формі ухвали згідно приписів ч. 1 ст. 418 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в якості знаряддя вчинення цього злочину ОСОБА_8 , який є законним володільцем майна, було використано автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», р.н. НОМЕР_1 .

Зі змісту оскаржуваного вироку видно, що всупереч наведеним вимогам закону України про кримінальну відповідальність, суд положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України не застосував, натомість повернув автомобіль брату обвинуваченого власнику майна ОСОБА_9 .

Застосування згідно положень статей 96-1, 96-2 КК України судом апеляційної інстанції спеціальної конфіскації не є тим «іншим випадком», передбаченим ч. 1 ст. 421 КПК, що погіршує становище обвинуваченого.

Така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками, викладеними в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в справі №183/4229/23 від 16 вересня 2024 року, отже, відповідно до ст.ст. 408, 420 та 421 КПК України, рішення апеляційного суду, яким застосовується спеціальна конфіскація, постановляється у формі ухвали, а тому вирок суду в цій частині необхідно змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2023 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в частині вирішення питання про долю речового доказу, що стосується транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 змінити, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію знаряддя вчинення злочину та примусово безоплатно вилучити у власність держави транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передати ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2023 на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», р.н. НОМЕР_1 , зняти після його фактичної передачі уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4