Справа № 635/9660/24
Провадження № 1-кп/635/346/2025
ВИРОК

Іменем України

06 лютого 2025 року смт.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Арців, Цхинвальського району Республіка Грузія, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.05.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

- 26.02.2013 року Апеляційним судом м.Києва за ч. 2 ст.289, ч.1 ст.286, ч.1 ст.135, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 19.02.2018 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 115 ч. 1, ст. 72 ч. 5 КК України до 10 років позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» відбуває покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 19.02.2018 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 115 ч. 1, ст. 72 ч. 5 КК України до 10 років позбавлення волі

Засуджений ОСОБА_3 20.03.2024 прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» з державної установи «Райківська виправна колонія (№73)» для подальшого відбуття покарання.

По прибуттю у вказану виправну колонію, 20.03.2024 начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені під підпис його права і обов`язки засудженого, відповідно до ст. ст. 103, 107, 110, 113, 133 КВК України. Також, останній попереджений про відповідальність за їх порушення, а також роз`яснені вимоги ст. ст. 391, 392, 393 КК України, про що була прийнята відповідна розписка.

За час відбування покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» засуджений ОСОБА_3 систематично та злісно порушував встановлений режим утримання, має 16 дисциплінарних стягнень, з яких: 11 суворих доган, 4 рази переводився до дисциплінарного ізолятору та 1 раз переводився до приміщення камерного типу строком на 1 місяць на підставі ухвали Харківського районного суду Харківській області від 03.05.2024 за неввічливе ставлення до персоналу установи та вживанні нецензурної лайки та жаргонних слів.

Незважаючи на те, що представниками адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» проводиться профілактична та виховна робота, засуджений ОСОБА_3 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням в дисциплінарному порядку за різні види порушень, є злісним порушником режиму відбування покарання, відповідно до ст. 133 КВК України.

Так, 25.06.2024, знаходячись на робочому місці, о 10.10, начальником відділення соціально-психологічної служби № 14 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , в черговій частині установибуло запропоновано засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після відбуття ним дисциплінарного стягнення в дисциплінарному ізоляторі, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до іншого відділення установи, де йому вже визначено спальне місце. Також, було роз`яснено засудженому ОСОБА_3 , що він зобов`язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_3 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я не висловлював.

Втім, засуджений ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_6 , а також в присутності, чергового помічника начальника установи капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , старшого днювального СПС№ 14 засудженого ОСОБА_11 та засудженого ОСОБА_12 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби № 14, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_3 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розпорядок дня встановлений в установі та правила відбування покарання для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого, засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України. Після чого, було пред`явлено засудженому ОСОБА_3 вимоги, згідно діючого законодавства України - прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. Після чого, засудженому ОСОБА_3 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_3 може та стан здоров`я його задовільний.

Також, 26.06.2024, знаходячись на робочому місці, о 09:50, начальником відділення соціально-психологічної служби № 14 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , вдруге в черговій частині установи запропоновано засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після відбуття ним дисциплінарного стягнення в дисциплінарному ізоляторі, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до іншого відділення установи, де йому визначено спальне місце. Також, було роз`яснено засудженому ОСОБА_3 , що він зобов`язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_3 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я він не висказував.

Втім, засуджений ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_13 , а також в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_14 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_15 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_16 , старшого днювального СПС№ 14 засудженого ОСОБА_11 та засудженого ОСОБА_17 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_3 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розпорядок дня встановлений в установі та правила відбування покарання для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого, засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України. Після чого, було пред`явлено засудженому ОСОБА_3 вимоги, згідно діючого законодавства України - прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. Після чого, засудженому ОСОБА_3 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_3 може та стан здоров`я його задовільний.

Також, 26.06.2024 знаходячись на робочому місці, о 11.15, начальником відділення соціально-психологічної служби № 14 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , в черговій частині установи втретє було запропоновано засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після відбуття ним дисциплінарного стягнення в дисциплінарному ізоляторі, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до іншого відділення установи, де йому визначено спальне місце. Також, було роз`яснено засудженому ОСОБА_3 , що він зобов`язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_3 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я він не висказував.

Втім, засуджений ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_13 , а також в присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_14 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_15 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_16 , старшого днювального СПС№ 14 засудженого ОСОБА_11 та засудженого ОСОБА_18 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_3 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розпорядок дня встановлений в установі та правила відбування покарання для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого, засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України. Після чого, було пред`явлено засудженому ОСОБА_3 вимоги, згідно діючого законодавства України - прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. Після чого, засудженому ОСОБА_3 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_3 може та стан здоров`я його задовільний.

Своїми неправомірними діями, засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КПК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 3, 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Мін`юсту від 28.08.2018 № 2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, а також засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 391 КК України як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення режиму була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю визнав в обсязі обвинувачення, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Зазначив, що він був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, але умисно систематично порушував режим відбування покарання з особистих переконань, у зв`язку з незгодою з режимом тримання в установі, на стан здоров`я не скаржився. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при вищевикладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючи матеріалів на нього, які є в матеріалах кримінального провадження,

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він неодноразово судимий відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100), за місцем відбування покарання характеризується негативно, 19 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, загалом має 115 стягнень, заохочень не має, не одружений, на обліку у психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі.

Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2018 року за ч.1 ст.115 КК України у виді 2 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з 06 лютого 2025 року.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1