У Х В А Л А

24.03.2025 року м.Південне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Південне кримінальне провадження №0000560, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, українки, з вищою освітою, розлученої, працюючої головним бухгалтером КП «Узбережжя», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1-2 ст.367 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1-2 ст.367 КК України.

24.03.2025 до суду надійшло клопотання обвинуваченої про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, закриття кримінального провадження та залишення без розгляду цивільного позову.

Вказане клопотання захисник ОСОБА_4 підтримав у судовому засіданні та зазначив, що сторона захисту розуміє наслідки закриття кримінального провадження, вважає за необхідне закрити кримінальне провадження за ст.49 КК України, без встановлення фактичних обставин справи. Також просив залишити без розгляду заявлений цивільний позов.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, при цьому суд враховує, що під час судового розгляду представник потерпілого просив справу розглядати без участі представника потерпілого, подав заяву про залишення без розгляду цивільного позову так як жодних претензій до обвинуваченої не мають.

Суд, заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

За приписами статей 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно із ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст.285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Санкція ч.1 ст.367 КК України (за станом на час вчинення інкримінованого діяння) передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція ч.2 ст. 367 КК України (за станом на час вчинення інкримінованого діяння) передбачає максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Згідно із ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України (за станом на час вчинення інкримінованого правопорушення), належав до злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України (як в редакції, чинній за станом на час розгляду клопотання, так і в редакції за станом на час вчинення інкримінованого діяння) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину (злочину середньої тяжкості), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_5 згідно з нормами ст.12 КК України є нетяжким злочином (на час вчинення злочином середньої тяжкості).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, для злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, встановлено строк давності п`ять років.

Загальні положення КК України визначають, що продовжуваний злочин складається із двох або більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь, які об`єднані єдиним злочинним наміром.

Моментом, з якого починається перебіг строків давності, для злочинів з матеріальним і формальним складом є завершення суспільно небезпечного діяння; триваючих злочинів - фактичне припинення діяння з волі або поза волею особи; продовжуваних злочинів - учинення останнього тотожного діяння з числа тих, що об`єднані злочинним наміром і складають продовжуваний злочин.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до обвинувального акту, моментом закінчення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, що виразилось у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам окремих юридичних осіб, є листопад 2016 року, тобто дата підписання реєстрів №2, 11 від 05.01.2017 перерахування аліментів за грудень 2016 року (учинення останніх тотожних діянь).

Таким чином, на момент розгляду клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, встановлений ст.49 КК України п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, закінчився.

Підстав для не застосування строку давності у даному кримінальному провадженні, визначених частинами 25 ст.49 КК України, судом не встановлено.

При постановленні даної ухвали судом також враховується правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, згідно якої звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_5 надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідності та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Враховуючи вищенаведене, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжким злочином та з моменту його скоєння минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов переконання, що клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Цивільний позов ДП «Морський торговельний порт «Южний» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином з урахуванням вимог ст.129 КПК України залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні. Питання про долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні суд не вирішує, оскільки прокурором не було надано суду відповідних доказів про їх наявність.

Керуючись ст.49 КК України, ст.284-286, 288, 370-372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1-2 ст.367 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження №0000560, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1-2 ст.367 КК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ДП «Морський торговельний порт «Южний» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали буде проголошений 25.03.2025 о 12.45 год.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_1