КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/73/25
Провадження № 1-кп/552/455/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000292 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Своє клопотання обґрунтовує тим, що ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу обвинуваченому, не змінилися, продовжують мати місце, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим ризикам. Просив його задовольнити.

Потерпілий, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду кримінального провадження, до суду не з`явився, в підтвердження поважності неможливості з`явитися до суду надав копію наказу про відрядження.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Вважають, що клопотання прокурора є необґрунтованим та безпідставним, а зазначені у ньому ризик надумані, оскільки ОСОБА_4 від органів досудового слідства не переховувався, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, до затримання працював, має хворобливий стан здоров`я. Просили обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави.

Суд, ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу щодо заявленого клопотання, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого; наявність постійного місця роботи; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.

Звертаючись з клопотаннями про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, отримавши 02.12.2015 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, 08.01.2016 виїхавши до Польщі та відтоді до України не повертався, переховувався від органів досудового розслідування та суду протягом восьми років, був оголошений в розшук, а з 07.02.2020 у міжнародний розшук, та лише 26.03.2024 був затриманий на території Федеративної Республіки Німеччини та 16.12.2024 переданий представнику органу досудового розслідування. Суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути йому призначене судом в разі доведення його винуватості, його поведінки під час досудового розслідування, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 знайомий з потерпілим, перебуваючи на волі може незаконно впливати на нього та свідків.

Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим значно збільшується.

Тому, для запобігання існуючих ризиків, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує шістдесят днів та вважає недостатнім застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства, суд не вважає за можливе визначення йому застави.

ОСОБА_4 утримується у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Відповідно ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження) у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин.

З метою забезпечення участі обвинуваченого в судовому засіданні необхідно забезпечити проведення відеоконференції з ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 176, 181, 183, 314-316, 336 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 10 березня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Доручити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» забезпечити проведення відеоконференції о 11 год. 00 хв. 19 лютого 2025 року за участі обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судове засідання викликати учасників судового процесу.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1