Справа № 368/1901/24
УХВАЛА

Іменем України

"05" грудня 2024 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження - уповноваженої на здійснення досудового розслідування ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ :

представник скаржника просить слідчого суддю поновити строк на оскарження постанови уповноваженої на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 17.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000031 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, постанову уповноваженої на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 17.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000031 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, скасувати, обґрунтовуючи скаргу наступним.

У провадженні сектору дізнання Обухівського РУП ГУНП у Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000031 від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

17.10.2024 уповноваженою на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектором СРПП відділення поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Оскаржувана постанова дізнавача, обґрунтовується лише показаннями свідка ОСОБА_7 та речовим доказом - оптичним диском з відеофайлом події.

Однак, в постанові дізнавача, необгрунтовано та недостовірно вказано, що свідок бійки не бачив та на відео не зафіксовано факту будь-яких ударів ОСОБА_8 .

Таким чином, в постанові зроблено незаконний висновок, що у ході досудового розслідування не встановлено допустимих доказів, які би поза розумним сумнівом доводили факт умисного завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій ОСОБА_5 .

Вважають, що оскаржувана постанова уповноваженої на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, не вмотивована, викладені в ній обставини не відповідають дійсності, не підтверджені наявними та належними доказами, частково є надуманою та упередженою, а тому підлягає скасуванню виходячи з нижче викладеного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Предметом перевірки, яка здійснюється слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ є необхідність встановлення дотримання слідчим, дізнавачем, прокурором при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження порядку та умов такого закриття, встановлених главою 24 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Водночас, незважаючи на численні клопотання щодо надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та скарг на бездіяльність дізнавача до керівництва Обухівського ВП ГУНП у Київській області, а також Обухівської окружної та прокуратури Київської області, лише 31.10.2024 року потерпілому ОСОБА_5 надано для ознайомлення матеріали досудового розслідування, в тому числі постанову про закриття кримінального провадження від 17.10.2024 року (на підтвердження вказаних обставин, надається суду в якості доказу протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 31.10.2024).

8.11.2024 представником заявника, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, з дотриманням вимог ст.ст. 115, 304 КЦК України, подано відповідну скаргу до Обухівського районного суду Київської області (на підтвердження вказаних обставин, надається суду в якості доказу скарга від 08.11.2024 Вих.№08/11-1; поштова квитанція про підтвердження відправлення документа від 08.11.2024 та трекінг із сайту "Укрпошта" про отримання скарги судом).

Про те, лише 25.11.2024 заявник та представник заявника отримали можливість ознайомитись із ухвалою у справі №372/6104/24 від 15.11.2024, якою слідчий суддя Обухівського районного суду повернув скаргу від 08.11.2024, обґрунтовуючи, що дії посадових осіб відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, на даний час є підсудністю Кагарлицького районного суду Київської області.

Станом на 28.11.2024, а ні заявник, а ні представник, ухвалу у справи №372/6104/24 від 15.11.2024, не отримали.

Таким чином, граничний строк оскарження вказаної постанови, з урахуванням положень ст. ст. 115, п. 3 ч. 1 ст. 304 КПК України, станом на 27.11.2024 із наведених обставин, є не пропущеним, або ж об`єктивно підлягає поновленню, про що сторона заявляє суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Таким чином, постанова уповноваженої на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження може бути оскаржена, та строки на її оскарження не пропущено.

В постанові дізнавач констатувала - "Крім того, ОСОБА_5 вказав, що свідком даної події був ОСОБА_7 . В ході допиту свідка ОСОБА_7 повідомив, що бійки між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не бачив".

Дане твердження не відповідає дійсності, є таким що суперечить встановленим під час допиту обставинам та відображеним в протоколі допиту фактам.

Так, згідно протоколу допиту, в якості свідка, від 07.10.2024 ОСОБА_7 , крім іншого повідомив дізнавачу, що 26.05.2024 знаходився на території ПСП "Переселенське", що за адресою: АДРЕСА_1 , перебував на своєму робочому місці, в сторожці, що знаходиться на прохідній господарства, а також виходив з неї.

ОСОБА_7 повідомив, що бачив: як ОСОБА_8 та ОСОБА_5 розмовляли; чув словесний конфлікт та нецензурні висловлювання ОСОБА_8 в сторону ОСОБА_5 ; бачив як ОСОБА_8 махав руками в сторону ОСОБА_5 та чув як при цьому словесно погрожував; було видно, що ОСОБА_8 можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння; ОСОБА_5 говорив з ОСОБА_8 досить спокійно та з його боку агресії не було; "Перебуваючи всередині сторожки та, піднявши голову у бік екрану, де наявне відеоспостереження, я побачив, як ОСОБА_8 розмахував руками та останній махнув рукою в бік ОСОБА_5 . Я побачив, що ОСОБА_5 перебуває у зігнутому стані та тримається рукою за бік. Що стало причиною, чому ОСОБА_5 стояв в такому стані я не бачив. Але можливо, ОСОБА_8 розмахуючи руками, наніс удар ОСОБА_5 . Це моє припущення, самого удару я не побачив. Я відразу вийшов із сторожки та побачив наступне: ОСОБА_8 лежить на асфальті частково на території підприємства, а ОСОБА_5 стоїть на відстані близько 1-2 метри від ОСОБА_8 та каже останньому: "Я ж тобі казав. Що ти робиш?"; - "Коли ОСОБА_8 телефонував, то я почув, що він вказував, що його побили та зламали ногу. В свою чергу хочу зазначити, що самої бійки між: ОСОБА_5 та ОСОБА_8 я не бачив. Я можу припускати, що перебуваючи в стані сп`яніння, ОСОБА_8 міг втратити рівновагу та самостійно впасти".

Таким чином, показання свідка ОСОБА_7 , в частині дій, очевидцем яких він був, повністю корелюються з показаннями потерпілого ОСОБА_5 .

Також, з показань ОСОБА_7 , очевидно та однозначно читається та розуміється всім, окрім дізнавача, що він не бачив бійки про яку повідомляв ОСОБА_8 , в якій ніби то його побили та зламали ногу.

А тому, за наведених дослівно, з процесуального документу обставин, можна об`єктивно стверджувати, що такі суперечать зазначеній дізнавачем обставині в описовій частині постанови про закриття кримінального провадження, є ніщо інакше, як протиправною маніпуляцією дізнавача задля прийняття, вже вдруге, явно незаконного рішення.

В постанові про закриття кримінального провадження, дізнавач констатувала - Так, до матеріалів кримінального провадження приєднано оптичний диск з відеофайлом із камер відеоспостереження ПСП "Переселенське "Даний предмет, а саме оптичний диск з відеофайлом формату "АVI", який має назву "ch01_0857" та є розміром 1 038 957 Кб, визнано речовим доказом. В ході огляду відеозапису встановлено, що у вказаному відеофайлі відображена подія, що мала місце 26.05.2024. Під час огляду на відео не зафіксовано факту нанесення будь-яких ударів ОСОБА_8 . ОСОБА_5 "

В протоколі огляду (відеозапису) від 31.07.2024 дізнавач зазначила - " О 21 годині 17 хвилин, в ході розмови між: вищевказаними особами, знаходячись поблизу воріт до ПСП "Переселенське" особа 1 (ймовірно ОСОБА_5 ) відштовхнув особу 2 (ймовірно ОСОБА_8 ). В подальшому, що відбулося на місці події встановити неможливо, так як камера відеоспостереження не охвачує дану ділянку території".

Дане твердження не відповідає дійсності, є таким що суперечить фактично зафіксованим обставинами події та в сукупності з іншими доказами доводить факт умисного завдання ОСОБА_8 удару ОСОБА_5 .

Так, на 21 год. 17 хв. 08 сек. на відео відображено, як ОСОБА_5 одночасно роблячи крок в бік господарства, штовхнув ОСОБА_8 в область плечей своїми долонями рук який перегороджував можливість проходу.

Починаючи з 21 год. 17 хв. 08 сек. по 21 год. 17 хв. 10 сек. на відео зафіксовано, миттєвий рух правої частини тулуба та верхньої частини руки ОСОБА_8 в передню частину тулубу ОСОБА_5 після чого останній зникає з поля зору камери. При цьому, також чітко видно траєкторію руху лівої частини тулубу ОСОБА_8 та піднятої на рівні плеча лівої руки останнього, що очевидно властиво при нанесенні удару правою рукою, із застосуванням значних фізичних зусиль, з розворотом тулубу.

Також, в зазначений проміжок часу, після зафіксованих рухів тіла ОСОБА_8 , в полі зору камер, залишається голова та верхня частина тулубу ОСОБА_8 , став поперед нього, частково перегородивши собою вхід до господарства, розмахував руками та нахилявся своїм тулубом та головою над ним, нібито хотів вдарити та демонстрував явну перевагу в рості та зухвалість своєї поведінки по відношенню до нього. Такі дії ОСОБА_8 супроводжувались погрозами ОСОБА_5 фізичною розправою, образами. При цьому, останній не реагував на його прохання припинити цю розмову та їхати в своїх справах (фіксація камери відеоспостереження 21:16:08 - 21:17:03).

Коли ОСОБА_5 знову спробував піти до господарства, аби уникнути від його погроз та ймовірних протиправних дій, ОСОБА_8 зробив декілька кроків в бік господарства та знову став перед ним. При цьому він підійшов впритул, та нахилився своїм тулубом та головою в мій бік, демонструючи його перевагу в рості та габаритах. Зазначені дії супроводжувались висловами погроз щодо спричинення мені тілесних ушкоджень - «... зараз приб`ю тебе прямо тут» (фіксація камери відеоспостереження 21:17:03-21:17:07).

Розуміючи агресивну поведінку, очевидне перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8, його фізичну перевагу у комплекції та зрості, не бажаючи ймовірного настання бійки, ймовірність отримання тілесних ушкоджень, а також з метою уникнення протиправних дій з боку ОСОБА_8, ОСОБА_5 вирішив будь-яким чином піти від останнього до господарства. Щоб пройти, до господарства, ОСОБА_5 роблячи крок в бік господарства, вимушено штовхнув ОСОБА_8 в область плечей своїми долонями рук який перегороджував можливість проходу (фіксація камери відеоспостереження 21:17:08).

Однак, ОСОБА_8 миттєво, своєю правою рукою наніс ОСОБА_5 удар в область, між верхньою частиною живота та нижньою частиною грудної клітини, від чого він відчув різку біль, різко нахилився та побоюючись, що він продовжить наносити удари, з метою захисту, інтуїтивно відмахувався правою рукою в бік ОСОБА_8. При цьому його рука попала в тіло ОСОБА_8. Куди саме він не побачив та не зрозумів оскільки на той час ще повністю не розпрямив тіло, і його погляд був направлений до землі. Далі одночасно швидко випрямляючись та піднявши погляд на ОСОБА_8, побачив, що останній намагався знову нанести йому удар, замахуючись лівою рукою. Він зробив крок вліво від ОСОБА_8 щоб уникнути удару та швидко його обійти і пройти вглиб господарства. В цей час побачив, як останній швидко здійснив три-чотири хаотичних дрібних кроки, як він зрозумів тому, що можливо оступився, та ступаючи на одну із ніг, різко покосився та впав на бік. ОСОБА_5 побачив, що він впав та лежить на землі і одразу зупинився. Сказав «... от бачиш що ти твориш, навіщо це тобі було?, а також запитав, що з тобою та чи потрібна допомога». Він не відповідаючи почав кудись дзвонити та при цьому погрожувати неприємностями, сказав щось типу «... о тепер я тобі влаштую проблеми». ОСОБА_5 відповів, що він тут ні до чого, і не потрібно його звинувачувати та лякати, при цьому одразу розвернувся та пішов на територію господарства (фіксація камери відеоспостереження 21:17:22).

Зайшовши на територію господарства ОСОБА_5 одразу зателефонував директору підприємства ОСОБА_19 і повідомив про протиправні дії ОСОБА_8, про всі обставини події та попросив звернутися із заявою про злочин ОСОБА_8 до поліції. Всі вищенаведені обставини міг бачити охоронник Вадим так як, знаходився у сторожкі господарства на прохідній, що перебуває на відстані біля півтора - два метри від наведених подій.

При цьому, всупереч кримінальних процесуальних вимог, дізнавач приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, навіть не спромігся допитати безпосереднього учасника події (фактичного підозрюваного) ОСОБА_8 .

Таким чином, не будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, опитаний ОСОБА_8 пояснив обставини, що є явно неправдивими, оскільки однозначно спростовуються наявним доказом у справі - оптичним диском з відеофайлом формату "АVI", який має назву "сh01_0857" із відеозаписом з камер спостереження ПСП "Переселенське".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

З урахуванням вищенаведених обставин, є очевидними підстави вважати, що досудове розслідування проведено не об`єктивно, відомості зазначені дізнавачем в процесуальних документах не відповідають дійсності, внаслідок чого висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Кримінального Процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Винесена дізнавачем постанова, всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального Процесуального кодексу України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Уповноважена на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення даної скарги, оскільки матеріалами справи підстав для скасування відсутні.

Слідчий суддя, вислухавши представника скаржника та уповноважену на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031, внесене до ЄРДР 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Постановою уповноваженої на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 17.10.2024 року кримінальне провадження № 0000031 від 09.07.2024 року, було закрито на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Уповноважена на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області прийшла до висновку, що факту умисного удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій не підтверджено.

Разом з тим, за результатом розслідування необхідно провести одночасний допит потерпілого та свідка ОСОБА_7 , слідчий експеримент за участю потерпілого та у присутності експерта, проведенні експертизи, а за необхідно інших слідчих дій.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПКпорядку.

З ч. 1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий (дізнавач) несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а закриття кримінального провадження органом досудового розслідування за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Таким чином, уповноваженою на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області не надано належної правової оцінки та не перевірено всі обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що зазначених вимог закону уповноваженою на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області не дотримано належним чином, а тому його висновок про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є передчасним.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови уповноваженої на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 від 17.10.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000031 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 17.10.2024 року уповноваженої на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків інспектора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 та направити матеріали для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1