Дата документу 05.12.2024 Справа № 331/4712/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №331/4712/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/687/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 05 грудня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працює, є особою з інвалідністю II групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не є особою щодо якої згідно ст.480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.3 ст.15 п.п.5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON);

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»;

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 30 листопада 2024 року включно в умовах Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, прийнятою із істотними порушеннями кримінального процесуального закону та висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що слідчий суддя формально розглянув клопотання слідчого, не надавши належної оцінки доказам сторони захисту, які спростовують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що її підзахисний має міцні соціальні зв`язки, двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, мати похилого віку, є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимий.

На думку сторони захисту, у слідчого судді були всі підстави для застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави, розмір якої буде помірним, враховуючи його майновий стан.

Згідно з ухвалою слідчого судді, старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 на 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання вмотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0001053 від 05 липня 2024 року за підозрою ОСОБА_6 за ч.2 ст.111, ч.3 ст.15 п.п.5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_11 , за ч.2 ст.111 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

10 червня 2024 року о 08 год. 31 хв. ОСОБА_10 затримано в порядку п.1 ч.1 ст.208 КПК України та цього ж дня о 19 год. 00 хв. обґрунтовано повідомлено про підозру, в порядку ст.ст.276-278 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2024 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», строком 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2024 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 05 жовтня 2024року включно без визначення розміру застави.

02 жовтня 2024 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001053 від 05 липня 2024 року продовжено до шести місяців, тобто до 10 грудня 2024 року включно.

Оскільки слідчим суддею продовжено строк досудового слідства до шести місяців, однак підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу не вбачається, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування цього запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самого підозрюваного, його захисника та прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану та за ч.3 ст.15, п.п.5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України - не закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні підозрюваному запобіжного заходу, існують та не зменшились, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.3 ст.15, п.п.5, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк, в т.ч. довічне позбавлення волі.

Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень, обставини, передбачені ст.178 КПК України, та тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень та суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею при розгляді клопотання та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, мати похилого віку, є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимий, не спростовують висновків слідчого судді про існування вищевказаних ризиків та самі по собі не свідчать про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання цих ризиків.

З приводу доводів сторони захисту про те, що у слідчого судді були всі підстави для застосування до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, розмір якої йому буде помірним, враховуючи майновий стан підозрюваного, то колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

В оскаржуваній ухвалі наведене переконливе обґрунтування щодо доведеності ризиків, про які ідеться у клопотанні, і неможливості цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою.

Враховано слідчим суддею і положення ч.6 ст.176 КПК України, згідно з якими, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, та враховуючи встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, які продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, суд, продовжуючи строк застосування до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, правомірно не визначив розмір застави, що не суперечить вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного та встановлені ризики.

Доводи сторони захисту про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та заявлені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Крім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

Строк дії попередньої ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 05 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02 жовтня 2024 року, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 6-х місяців, тобто до 10 грудня 2024 року.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

В ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт направлено до суду. В підготовчому судовому засіданні строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 було продовжено.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з цим, після повідомлення захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду про те, що її підзахисний після затримання був підданий фізичному впливу. Згідно з медичними документами (які містяться в матеріалах справи), останній має певні проблеми зі здоров`ям та потребує хірургічного втручання, колегія суддів, в порядку ст.206 КПК України, з метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваного, постановила ухвалу, якою доручила начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 (за його згодою) та за потреби забезпечити належне лікування останнього.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 30 листопада 2024 року включно в умовах Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4