печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваної - ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з базовою середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки остання вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у стані неосудності.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння інкримінованого ОСОБА_6 .

У відповідності до положень ст. 479-2 КПК України судом було роз`яснено ОСОБА_6 підстави для закриття провадження у справі.

Підозрювана ОСОБА_6 не заперечувала проти закриття кримінального провадження, у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Законний представник підозрюваної ОСОБА_5 , захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, поважність причин неявки суд не повідомив та судом, враховуючи думку інших учасників підготовчого судового засідання визнано можливим проведення розгляду кримінального провадження у відсутність представника потерпілого.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що дії ОСОБА_6 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, були вчинені 27.05.2024.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн.

Ураховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2024 році, становить 3028 грн.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що своїми неправомірними діями ОСОБА_6 заподіяла матеріальну шкоду потерпілому ТОВ «ФОЗЗІ-ФАРМ» на суму 807,14 грн..

Оскільки, вартість майна, яке таємно викрала ОСОБА_6 є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме менша за суму 3028 грн., то вчинене останньою правопорушення на даний час не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

У відповідності до вимог ст. 513 КПК України примусові заходи медичного характеру застосуються до особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення. Разом з тим, встановлено, що на даний час вчинене ОСОБА_6 правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ законодавець змінив розміри шкоди для визначення діянь, при вчиненні яких настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна, суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 20, 93 КК України, ст. 284, 513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки остання вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у стані неосудності, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- CD-R диск з відеозаписом, який долучений до матеріалів досудового розслідування - залишити в матеріалах досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1