Справа № 953/1649/25
н/п 1-кс/953/1515/25
"21" лютого 2025 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Орган досудового розслідування встановив, що 08 лютого 2025 року близько 18 години 50 хвилин на в`їзді в с. Гайдари Чугуївського району Харківської області неподалік від будинку № 2 по вул. Весняній, невстановлена особа вчинила терористичний акт шляхом підриву саморобного вибухового пристрою, що призвело до загибелі ОСОБА_5 .
Відповідно до повідомлення 2 відділу ГВ КР УСБУ в Харківській області на території м. Харкова та Харківської області діє терористична група, яка має на меті створення вибухових пристроїв, вчинення вибухів, підпалів та здійснення інших дій, небезпечних для життя та здоров`я людей, з метою залякування населення, порушення громадської безпеки, а також негативного впливу на мобілізаційні процеси в Україні
19 лютого 2025 року о 20 годині 19 хвилин ОСОБА_6 затримана у порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий зазначає, що під час проведення обшуку ОСОБА_6 також повідомила місцезнаходження, де вона приховала предмети, що можуть мати значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні. 19 лютого 2025 року проведений огляд місця події навпроти другого та третього під`їзду будинку за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 324, під час якого виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет; три електросірники; коробку з-під сірників.
Слідчий вказує, що тимчасово вилучене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.
З урахуванням викладеного, є достатні підстави вважати, що предмети, вилучені під час проведення обшуку, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили розглядати клопотання за їх відсутності.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Зі змісту протоколу огляду місця події від 19 лютого 2025 року вбачається, що 19 лютого 2025 року у період часу з 16 години 21 хвилина до 17 години 42 хвилини на ділянці місцевості навпроти другого та третього під`їзду будинку за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 324 проведений огляд, під час якого виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет; три електросірники; коробку з-під сірників.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Поряд з цим необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2025 року наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення предметів: комп`ютерної техніки, носіїв інформації, документів, засобів зв`язку, чорнових записів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, грошових коштів, що використовуються з метою здійснення останньою або іншими особами вищезазначеної злочинної діяльності.
Зазначене свідчить про правомірність вилучення майна, яке було відшукане під час обшуку.
Слідчий, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку та огляду місця події майно, посилається на мету збереження цього майна як речового доказу.
Положеннями ст. 170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт зберегло або може зберігати на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Слідчий суддя зауважує, що питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна входить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування у визначених законодавством межах та відповідно до положень Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 19 лютого 2025 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
- саморобний вибухонебезпечний пристрій (детонатор), який складається з пластикового корпусу, (корпусу шприця медичного), електросірника, білої порошкоподібної ініціюючої суміші, з торців суміш зафіксована епоксидним клеєм;
- канцелярський ніж синього кольору;
- розірвану коробку від стартового пакету, з номером телефону НОМЕР_1 ;
- інструкцію до електрогірлянди 180 л, на 1-му арк.;
- рулон від харчової плівки, з плівкою;
- порожній пакет з написом «Аміачна селітра 1 кг»;
- розбитий телефон «Sigma» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 ;
- порожню коробку від мобільного телефону «2Е Mobile Phone E180», IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 ;
- кухонні ваги з маркуванням «SF-400», з нашаруванням невідомої речовини сріблястого кольору;
- планшет чорного кольору «Bravis», без інших ідентифікаторів;
- корпус від вогнегасника порошкового ВП-2(3), без вмісту;
- елемент від зазначеного вогнегасника, у вигляді трубки та важелю;
- картонний коробок із вмістом пакунком із порошкоподібною речовиною алюмінієвою пудрою;
- електричну гірлянду з №050116 на штрих-коді;
- мобільний телефон 2Е чорного кольору, в розібраному стані, з припаяним дротом до його корпусу;
- армовану стрічку скотч;
- пакет, в якому міститься ємність з нашаруванням невстановленої речовини;
- зав`язаний пакет, в якому містяться сипучі речовини, пластикові пляшки, скляна пляшка від ацетону, інші пакувальні матеріали;
- пакет із речовиною білого кольору;
- пластикове відро синього кольору, в якому міститься речовина білого кольору;
- планшет у чохлі зеленого кольору, з написом «UNICEF», без інших ідентифікаторів;
- липку стрічку типу «скотч»;
- мобільний телефон «Samsung Galaxy» IMEI1 НОМЕР_6 , IMEI2 НОМЕР_7 , із Sim-картками з номерами телефонів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;
- паяльник електричний, з ручкою світлого кольору та слідами використання.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 19 лютого 2025 року огляду місця події за адресою: за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 324, майно, а саме:
- прозорий полімерний пакет;
- три електросірники;
- коробку з-під сірників.
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1