Справа № 349/441/25
Провадження № 1-кс/349/141/25
У Х В А Л А

іменем України

03 квітня 2025 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні № 0000050 про арешт майна,

встановив:

02 квітня 2025 року слідчий - начальник відділення відділення поліції № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно з клопотанням, слідчим відділенням відділення поліції № 4 (м. Рогатин) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 відомості про яке 01 квітня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 30 березня 2025 року, близько 22.20 год, невстановлена особа, перебуваючи в м. Рогатин, таємно викрала грошові кошти в сумі 6000 гривень, які знаходились на картковому рахунку ОСОБА_5 , відкритому в АТ «Ощадбанк».

01 квітня 2025 року, у період з 14:12 год по 14:35 год, слідчим - начальником СВ ВП №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в області ОСОБА_3 на території автомобільного майданчика, що по вул. Галицька, 45, у м. Рогатин, виявлено та вилучено банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк», яку ОСОБА_6 добровільно видав, яку таємно викрав у ОСОБА_5 та з якої у подальшому зняв грошові кошти потерпілої.

Цього ж дня, вилучений предмет визнано речовим доказом у зв`язку з наявністюдостатніх підстави вважати, що він є предметом кримінального правопорушення, в тому числі підшуканий, пристосований чи використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також набутий кримінально протиправним шляхом.

З метою збереження речового доказу слідчий просить накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати клопотання без його участі

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З витягу з ЄРДР від 01 квітня 2025 р вбачається, що 01 квітня 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Постановою слідчого від 01 квітня 2025 року банківську картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк», яка належить ОСОБА_5 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно п.4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що тимчасово вилучене майно в межах цього кримінального провадження визнано речовим доказом, правову підставу для арешту майна - з метою забезпечення його збереження, достатність доказів, що вказують на ймовірність вчинення кримінального правопорушення, доходжу висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 0000050 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк», яка була вилучена 01 квітня 2025 року під час огляду місця події та належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.174 КПК України власник майна як особа, яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна.

На підставі ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1