ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11/821/8/25 Справа № 703/982/13-к Категорія: п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

про попередній розгляд справи

10 квітня 2025 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у попередньому розгляді справи виділені матеріали з кримінальної справи за апеляцією прокурора ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2025

ВСТАНОВИВ

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України. Справа розглядається за правилами КПК України 1960 року.

Постановою, що оскаржується, задоволено клопотання захисника та змінено щодо підсудного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підписку про невиїзд з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.149-1 КПК (в редакції 1960 року).

В апеляції прокурор просить вказану постанову суду скасувати, застосувати відносно підсудного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на 60 діб, з утриманням останнього у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Заслухавши позицію прокурора, який вважав, що вказана постанова суду першої інстанції підлягає оскарженню, дослідивши вимоги апеляції, вважаю необхідним відмовити у її прийнятті до розгляду з таких підстав.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 29 КПК України 1960 року.

Відповідно до вимог ст.347 КПК України (в редакції 1960 року), апеляція може бути подана: 1) на вироки, які не набрали законної сили, ухвалені місцевими судами; 2) на постанови про застосування чи незастосування примусових заходів виховного і медичного характеру, ухвалені місцевими судами. Апеляція також може бути подана: 1) на ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом, про закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування; 2) на окремі ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом; 3) на інші постанови місцевих судів у випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 274 КПК України (в редакції 1960 року), визначає можливість обрання, зміни, скасування запобіжного заходу і не передбачає права оскарження постанов, ухвал суду, винесених у вказаному порядку.

Згідно з вимогами абзацу 5 ст.349 КПК України (в редакції 1960 року), апеляція на ухвалу чи постанову судді, винесену в порядку, передбаченому статтями 52-5, 165-2, 165-3, 177, 205, 462, 463 цього Кодексу, подається безпосередньо до апеляційного суду у строки, встановлені у цих статтях, і розглядається за правилами, встановленими статтею 382 цього Кодексу.

З правового аналізу ст. 347 КПК України (в редакції 1960 року) ухвала (постанова) суду про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу, винесена в стадії судового розгляду, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вищевказаних вимог КПК України (в редакції 1960 року), апеляційна скарга, що стосується запобіжного заходу, може бути подана виключно в межах досудового слідства.

Згідно з п.2 ч.4 ст.357 КПК України (в редакції 1960 року) при попередньому розгляді справи апеляційний суд може прийняти рішення про відмову в прийнятті апеляції до свого розгляду.

Рішенням Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13.06.2019 року положення частини другої статті 392 КПК України (в редакції 2012 року) щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином, Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України (в редакції 2012 року) саме в частині унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про обрання та продовження строку тримання під вартою, а не будь-яких інших рішень.

Рішення Конституційного Суду України №4-р/2019 від 13.06.2019 року, має враховуватися судами при розгляді справ в порядку КПК України (в редакції 1960 року) в частині питань, пов`язаних з оскарженням постанов суду першої інстанції щодо обрання та продовження строку тримання під вартою, але не будь-яких інших рішень, в тому числі і рішень про задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції, якою задоволено клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, окремому оскарженню не підлягає.

Приймаючи до уваги наведене, виходячи зі змісту положень, які містять вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до КПК України (в редакції 1960 року), можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час судового провадження в суді першої інстанції та регламентують дії судді-доповідача після отримання апеляційної скарги, суддя-доповідач вважає за необхідне відмовити у прийнятті апеляційної скарги до апеляційного розгляду, оскільки ухвала суду, якою задоволенно клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, постановлена під час судового розгляду кримінального провадження, оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.347, 357 КПК України

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у прийнятті до свого розгляду апеляції прокурора ОСОБА_3 , на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2025 року.

Виділені матеріали повернути до Соснівського районного суду м.Черкаси.

Суддя ОСОБА_2