ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/719/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 179 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків строком до 12 грудня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у тримання під вартою, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

29 травня 2024 року, приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у період дії воєнного стану введеного відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022 та продовженого на підставі Указу Президента України № 734/2023 від 08.11.2023, знаходячись біля будинку 5 по вулиці Вороніна в м. Запоріжжі, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу вчинили розбійний напад відносно потерпілого ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 29 травня 2024 року розробили злочинний план, згідно якого вони повинні зустрітися з ОСОБА_11 , з метою продажу йому вогнепальної зброї, якої насправді не збирались продавати, та висунути потерпілому вимогу передачі їм грошових коштів за послуги у пошуку та купівлі вогнепальної зброї, та у разі не згоди потерпілого продемонструвати фізичну силу та психічне насильство, заздалегідь підготував стартовий пістолет RETAY, який за своїми візуальним властивостями схожий на вогнепальну зброю, тим самим заволодівши грошовими коштами.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на напад, з метою заволодіння грошовими коштами, 29 травня 2024 року, приблизно о 16 год. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , знаходячись в квартири АДРЕСА_2 , зателефонували ОСОБА_12 , якому повідомили, щоб останній разом із грошовими коштами прибув до них в вищезазначену квартиру.

Приблизно о 16 год. 15 хв., потерпілий ОСОБА_11 спільно із своїм товаришем ОСОБА_13 прибув до квартири АДРЕСА_2 .

Знаходячись у вказаній квартирі, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 почали висувати вимогу про передачу грошових коштів за продаж неіснуючої вогнепальної зброї.

Після спливу певного часу за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_13 спустився до автомобілю «Renault Megane», який знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , для того щоб принести раніше заготовлені грошові кошти для придбання вогнепальної зброї, які були у вказаному автомобілі.

Приблизно о 17 год. 40 хв., ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 вийшли на вулицю, та сіли до автомобілю «Renault Megane», де вже перебував ОСОБА_13 продовжуючи злочинний умисел на напад з метою заволодіння грошовими коштами за попередньою змовою, з відома ОСОБА_10 , ОСОБА_7 знаходячись біля вказаного автомобілю дістав стартовий пістолет RETAY, який за своїми візуальним властивостями схожий з вогнепальною зброєю, та направив його на потерпілого ОСОБА_11 та наказав віддати грошові кошти.

ОСОБА_11 усвідомлюючи реальність погрози ОСОБА_7 щодо застосування відносно себе пістолету, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 76000 гривень (із яких 74000 імітаційні засоби та 2000 гривень, які належали потерпілому), який в свою чергу передав ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 пішли до квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку.

Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу вчинили розбійний напад відносно потерпілого ОСОБА_11 шляхом погрози застосування стартового пістолету RETAY, заволоділи грошовими коштами в розмірі 76000 гривень (із яких 74000 імітаційні засоби та 2000 гривень, які належали потерпілому).

Відтак, ОСОБА_7 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою насильства, небезпечним для життя і здоров`я особи (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

17 травня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000483 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 6-7).

27 вересня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 143-146).

11 жовтня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 154-157).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що покарання за кримінальне правопорушення (злочин) у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України передбачає позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна, тому підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути застосоване до нього судом, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, зазначає, що з метою уникнути від відповідальності, перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків шляхом вмовлянь, підкупу або залякування, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, а також стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що останній залишаючись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам.

Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, разом з тим вказав, що досудове розслідування закінчено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 вже скерований до суду. Вказав, що докази про порушення ОСОБА_7 умов застосованого запобіжного заходу відсутні.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що з 14 жовтня 2024 року підозрюваний не порушував, покладені судом на нього обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як убачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, урахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, так і відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання можливим ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальної поведінки, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Отже, за недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, рішення слідчого судді було виваженим та прийнятим із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та має постійне місце проживання.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний, після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання: переховувався від органу досудового розслідування або суду; намагався знищити або приховати речі чи документи, що можуть бути використані як докази його вини; здійснював незаконний вплив на потерпілого чи свідків; перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; вчинив інше кримінальне правопорушення - прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під особистим зобов`язанням.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.

Щодо доводів про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони є обґрунтованими, з огляду на дослідження апеляційним судом матеріалів клопотання, разом з тим, ураховуючи завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, відсутність від потерпілого та свідків заяв про незаконний тиск на них з боку підозрюваного, а також покладання на підозрюваного процесуальних обов`язків, вказані ризики є досить мінімальними та нівелюються застосованим до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків строком до 12 грудня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4