Справа№ 610/407/25
Провадження № 1-кп/610/103/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження №0000025 від 17.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балаклія Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2025 року близько 16.00 години інспектор СРПП ВП 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_7 та поліцейський СРПП ВП1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області сержант поліції ОСОБА_8 перебували у добовому наряді та здійснювали патрулювання м. Балаклія Ізюмського району Харківської області на службовому автомобілі ГУНП в Харківській області «Skoda Rapid» днз 1916 на синьому фоні. Перебуваючи біля будинку 9 по вул. Геологічній у м. Балаклія, поліцейські здійснили зупинку транспортного засобу «ВАЗ -2107» днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який був не пристебнутий ременем безпеки, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.1В, 2.1 Б, 2.1Г, 2.1А Правил дорожнього руху та ч.2 ст.126 КУпАП.

В подальшому 16 січня 2025 року близько 16.00 години після зупинки транспортного засобу у ОСОБА_4 , який перебував на відкритій ділянці місцевості біля будинку 9 по вулиці Геологічній у м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, під час спілкування з працівниками поліції про причини зупинки транспортного засобу виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати неправомірну вигоду працівникам поліції. Так, ОСОБА_4 висловив пропозицію інспектору СРПП ВП 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 , який згідно примітки ст. 364 КК України є службовою особою, в присутності поліцейського СРПП ВП 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_8 , надати неправомірну вигоду в розмірі 1500 грн за безперешкодне залишення ним місця вчинення адміністративного правопорушення, не складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому працівник поліції ОСОБА_7 , відмовившись від отримання неправомірної вигоди, попередив ОСОБА_4 , що його дії та висловлювання передбачають кримінальну відповідальність відповідно до чинного законодавства як пропозиція службовій особі неправомірної вигоди та фіксуються на камеру.

Незважаючи на попередження працівника поліції, ОСОБА_4 , діючи умисно, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, неодноразово наполягав на своїй пропозиції надати службовій особі неправомірну вигоду з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому збільшив пропозицію неправомірної вигоди до 2000 грн, на що інспектор СРПП ВП 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 відмовився від пропозиції неправомірної вигоди, повторно попередив ОСОБА_4 про вчинення ним кримінального правопорушення та негайно в межах своїх повноважень відповідно до закону України «Про національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції» здійснив повідомлення на лінію 102 з метою вжиття невідкладних заходів щодо фіксації злочинних дій ОСОБА_4 .

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 УКК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду.

26 лютого 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , та начальником Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений: штраф у виді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Суд, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, вину свою визнав, розкаюється у вчиненому, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання, на обліках у лікаря-нарколога, лікаря- психіатра та в органах пробації не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, хоча має заробітки від підробітків.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 22.01.2025 на майно грошові купюри, номіналом по 200 грн у загальній сумі 2 000 грн, скасувати в силу ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , укладену 26 лютого 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази: паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_4 , - вважати повернутим йому за належністю;

грошові кошти: 10 купюр номіналом по 200 грн у сумі 2000 грн, які передано на зберігання до ВП№1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, - конфіскувати в дохід держави;

матеріальний носій інформації (флеш-носій) марки «Goodram» з відеозаписами з нагрудних боді-камер, які долучено до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий