Справа № 308/995/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання спеціально уповноваженого керівником органу досудового розслідування на здійснення досудового розслідування щодо неповнолітніх старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000062 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Ужгород Закарпатської області, учня 8 класу Ужгородської гімназії №14, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудового розслідування щодо неповнолітніх старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000062 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що близько 22 години 30 хвилин 14 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, під час дії на території України воєнного стану, відкрито, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпечність та протиправність, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, знаходячись на перехресті вулиці Будителів та вулиці Ужанська, скориставшись нічним часом доби та відсутністю перехожих на вулиці, підбігши ззаду до потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом ривка зірвав з неї наплічну сумку. В середині сумки знаходився гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону марки "Xiomi", банківська картка АТ КБ "Приватбанк", № НОМЕР_1 , паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон видані на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого побіг в напрямку вулиці Ужанської, та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

17 січня 2025 року спеціально уповноваженим керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278, 298 КПК України, ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, Закарпатської області, українець, громадянин України, учень Ужгородської гімназії № 14, з неповною середньою освітою, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2025, протоколом огляду місця події від 14.01.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2025, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 15.01.2025, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 15.01.2025, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 15.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.01.2025, протоколами оглядів місця події від 15.01.2025.

Слідчий вказує, що ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які може вчинити неповнолітній ОСОБА_4 полягають в наступному:

1. Переховуватися від органу досудового розслідуванні та суду.

Зважаючи на те, що злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 є тяжкими і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 (десяти) років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з клопотання про обрання запобіжного заходу стороні захисту було надано копії матеріалів кримінального провадження з яких сторона захисту, в тому числі підозрюваний, дізналися про обсяг зібраних доказів, у тому числі дані про потерпілого ОСОБА_8 та свідків.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхомдопиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого та свідків, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, що утруднить встановлення органом досудового розслідування та судом дійсних обставин справи.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення

Спосіб вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину свідчить про те, що останній свідомо не бажає дотримуватись правових норм встановлених в суспільстві та свідомо став на шлях асоціальної поведінки. Вказане свідчить про те, що він може продовжити вчиняти подібного роду кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим існує потреба в застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання з мотивів, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про що свідчать долучені до матеріалів клопотання докази. На даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засідання не заперечила щодо задоволення клопотання. При цьому вказала, що зазначені у клопотанні ризики відсутні, її підзахисний з`явився до суду, і в подальшому буде з`являти на всі виклики до органу досудового розслідування та суду, є малолітньою особою та не має наміру впливати на свідків та потерпілу.

Законний представник підозрюваного - ОСОБА_6 не заперечила щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, законного представника дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000062 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

17 січня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним,обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Частиною 3 ст.176 КПК України передбачено, що найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно положень ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме : протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.01.2025, протоколом огляду місця події від 14.01.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2025, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 15.01.2025, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 15.01.2025, протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 15.01.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.01.2025, протоколами оглядів місця події від 15.01.2025, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками та потеплілою і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним вказаний в клопотанні ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого умисно, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що підозрюваний раніше не судимий, є особою молодого віку.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є цілком співмірним, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри та є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам. Крім цього, особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Згідно положень ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 16 березня 2025 року (включно).

Повідомити підозрюваному письмово під розпис покладені на нього обов`язки.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1