Справа № 331/868/24
Провадження № 1-кп/331/231/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 05.01.2024 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.02.2014 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 15.07.2014 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя переглянутий вирок, скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі для відбуття покарання строком на 2 роки. Звільнений 16.09.2016 по відбуттю строку покарання;

-06.04.2018 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-20.09.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосування ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-29.01.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 25.05.2021 за ухвалою Вільнянського районного суду від 17.05.2021 на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково, не відбутий строк 11 місяців 13 днів,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України КК України

клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження дії щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились. Прокурор обґрунтовуючи клопотання послався на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зауважила, що будь-який інший запобіжний захід не зможе гарантувати належної поведінки обвинуваченого. Окрім того, звернула увагу на характеризуючи обвинуваченого, ОСОБА_6 не має місця роботи, а отже не має легального доходу, в нього відсутні соціальні зв`язки, а також просила зауважити, що обвинувачений проживав разом із матір`ю стосовно якої вчиняв домашнє насильство, через що змінити запобіжний захід на будь-який, а тим паче домашній арешт буде недоцільно.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що він бажає жити вдома, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказав на необґрунтованість ризиків, зазначених прокурором, тим паче ризики за час розгляду кримінального провадження зменшились.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Запобіжний захід на досудовому слідстві ОСОБА_6 не обирався. Під час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся в судові засідання, причин поважності своїх неявок не пояснив, через що у судовому засіданні 30 вересня 2024 року судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та в подальшому був продовжений.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних в`язків, відсутність утриманців.

Наявність ризику переховування підтверджується поведінкою обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, де останній неодноразово до суду в судові засідання не з`являвся, виклики до суду ігнорував, достовірно знаючи про перебування кримінального провадження на розгляді. За час перебування справи у провадженні, обвинувачений піддавався примусовому приводу, при виконанні якого співробітникам правоохоронного органу було встановлено, що він відсутній за місцем проживання.

Надаючи оцінку ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, суд враховує що обвинувачений та потерпіла проживають за однією адресою, а також той факт, що свідки не допитані у судовому засіданні. З огляду на ці обставини, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є середнім.

Суд також оцінює ризик повторного вчинення кримінального правопорушення як високий з огляду на те, що обвинувачений був раніше засуджений. Після направлення обвинувального акту до суду, продовжував вчиняти домашнє насильство відносно потерпілої, що підтверджується постановами суду про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, та незаконного впливу на потерпілу із свідками, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Відповідно до норми ч. 4 ст. 185 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

З огляду на вказані приписи кримінального процесуального закону, той факт , що ОСОБА_6 інкриміновано вчинення злочину, пов`язаного із насильством, під час обрання запобіжного заходу бути встановлені факти повторного насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 16 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 20 січня 2025 року о 08 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1