У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/745/25

№ 1-кп/183/1040/25

30 січня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000091 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Самар Дніпропетровської області, маючого базову середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2, 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

В провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190, ч. 2, 4 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 .

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченій раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перед судом прокурором доведено, що на теперішній час продовжують існувати та не зменшились передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 усвідомлює, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , яка підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене групою осіб, в умовах воєнного стану, перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі й продовжити скоювати корисливі злочини. Відносно ОСОБА_3 направлено обвинувальні акти до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, рішенням по яким не прийнято.

Незважаючи на це ОСОБА_3 на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до десяти років.

Стійка кримінальна направленість поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 свідчить про те, що вона матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що остання займається злочинною діяльністю на території м. Новомосковська, Дніпропетровської області, це свідчить про небажання ОСОБА_3 ставати на шлях виправлення і про можливість подальшого вчинення останньою інших злочинів. Обвинувачена ОСОБА_3 офіційно не працює, не навчається, не заміжня, законних джерел доходів не має, зареєстрована по АДРЕСА_1 , внаслідок чого стійкі соціальні зв`язки в неї відсутні.

Суд погоджується з аргументами прокурора висловленими на обґрунтування вищезазначених ризиків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченої доцільно продовжити дію застосованого раніше до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Тому, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченій.

Крім цього, суд звертає увагу керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області як старшого групи процесуальних керівників на неналежне виконання своїх посадових обов`язків прокурорів в даному кримінальному провадженні, а саме при зверненні до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Всупереч, вищезазначеній нормі при вивчені обвинувального акту, який надійшов до суду 27.01.2025 року, судом встановлено, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 05.12.2024 по 31.01.2025 включно, на момент надходження обвинувального акту до суду стороною обвинувачення не було дотримано ч. 6 ст. 199 КПК України, тобто виходячи із вищенаведеного, встановлено, що в даному кримінальному провадженню процесуальними керівниками були проігноровані вимоги кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 201, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2, 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 27 березня 2025 року включно.

Звернути увагу керівника Новомосковської окружної прокуратури на неналежне виконання процесуальними керівниками в даному кримінальному провадженню своїх посадових обов`язків при зверненні до суду із клопотанням про продовження строків тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1