Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/8399/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000225 від 24.09.2024р. за обвинуваченням-

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачий ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 27.03.2024 року, маючи умисел на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія України, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року №340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 використовуючи персональний комп`ютер за допомогою програми «Фотошоп» виготовив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане 16.08.1999 Тячівським РЕВ ДАІ на його ім`я.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 27 березня 2024 року, перебуваючи за місцем проживання сформоване в електронному виді посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане 16.08.1999 Тячівським РЕВ ДАІ на його ім`я, роздрукував на персональному принтері та надалі коли документ був віддрукований, ОСОБА_3 вклеїв своє фото на бланк посвідчення.

Він же, згідно наявного регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС, не пройшовши навчання в жодному учбово-навчальному закладі, з метою отримання навичок водіння самохідними машинами та механізмами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, незаконно виготовив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане 16.08.1999 Тячівським РЕВ ДАІ на його ім`я, яке є офіційним документом і надає право керування транспортними засобами категорії А, В, С, з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 , обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

В подальшому, 27 березня 2024 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Українській в с. Олешник, Берегівського району, Закарпатської області, був зупинений поліцейським СРПП відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , де під час встановлення особи-водія транспортного засобу, виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо надання їм документів на транспортний засіб та водійського посвідчення, достовірно знаючи, що посвідчення водія НОМЕР_1 , начебто видане 16.08.1999 Тячівським РЕВ ДАІ на його ім`я є підробленим, використав зазначене посвідчення, шляхом пред`явлення працівникам поліції.

Згідно висновку експерта № ЕД-19/107-24/7921-ДД від 26 липня 2024 року бланк посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 видане 16.08.1999 Тячівським РЕВ ДАІ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за способом виготовлення, не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 , обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому в присутності його захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого обвинувачена у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченою зазначено, що вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.ч.1,4 ст.358 КК України, згодна та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором подано клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст.ст.381,382 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.ч.1,4 ст.358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, визначеною ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, вчинених проступків, передбачених ч.1 ст.358 КК України, обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром сто (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.100,124, 373,374,375,376,381,382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання за:

- за ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (тисяча сімсот) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі в розмірі ста (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане 16.08.1999 Тячівським РЕВ ДАІ на ім`я ОСОБА_3 , яке залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження до вирішення справи по суті в суді (а.с.19) - після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1