Cправа № 127/1781/25
Провадження № 1-кс/127/837/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001342 внесеного до ЄРДР 22.11.2024, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Дружинці Немирівського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001342 від 22.11.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1ст. 129 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України, 22.11.2024 близько 01 години 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебував у будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими вживав алкогольні напої. Під час проведення дозвілля у коридорі будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів ревнощів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді можливого позбавлення життя інших людей, діючи з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, зайшов до вітальні будинку, де з навісної тумбочки дістав предмет іноземного виробництва, схожий на гранату М-213 іноземного виробництва. Надалі ОСОБА_4 , залякуючи присутніх у будинку осіб, зірвав чеку, погрожуючи оточуючим застосувати предмет, схожий на гранату М-213, демонструючи своїми діями реальність протиправних намірів, що всіма сприймалося як приведена в бойову готовність.

Після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на погрозу вбивством, яка виявилась у зовнішньому намірі позбавити інших людей життя, розуміючи те, що його умисні дії здатні викликати у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, направив вищевказаний небезпечний предмет на осіб, які перебували у будинку. Неодноразово та в брутальній формі словесно висловлюючи свій намір позбавити їх життя, та супроводжуючи це образами на адресу оточуючих, ОСОБА_4 викликав у них реальне сприйняття його умисних дій та реальні підстави побоюватися здійснення погрози вбивством, чому сприяла його агресивна поведінка та демонстрація небезпечного предмету, яка тривала до приїзду працівників поліції.

По приїзду слідчо-оперативної групи відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на місце події за вищевказаною адресою, під час затримання у ОСОБА_4 було примусово відібрано працівником поліції предмет, схожий на гранату іноземного виробництва М-213, який потім для забезпечення безпеки було знешкоджено у лісовій зоні поблизу вулиці Зеленої у с. Вінницькій Хутори Вінницького району Вінницької області, в результаті відпуску спускового важілю гранати.

22.11.2024, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину, відповідно до ст. ст. 40, 42, 208, 276, 277 та 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконному носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, тобто у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

рапортом чергового ЧЧ ВП № 1;

протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України;

протоколами огляду місця події від 22.11.2024;

протоколом додаткового огляду місця події від 22.11.2024;

висновком експерта від 25.12.2024, за результатами проведення судової вибухово-технічної експертизи;

допитами свідків;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно висновку експерта від 25.12.2024, за результатами проведення вибухово - технічної експертизи на наданих на дослідження 44 металевих уламках слідів вибухових речовин не виявлено; на них виявлено сліди нітрат-іонів, які можуть бути характерними для продуктів вибухового перетворення вибухових речовин; на наданому на дослідження металевому предметі слідів вибухових речовин не виявлено; на ньому виявлено сліди нітрат-іонів, які можуть бути характерними для продуктів вибухового перетворення вибухових речовин.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, 23.11.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено суму застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242,240 грн.. Строк дії ухвали до 03 год 15 хв. 21.01.2025.

За результатом апеляційного оскарження ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.12.2024 скасовано рішення суду першої інстанції та клопотання слідчого задоволено частково: застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з моменту фактичного затримання особи до 21.01.2025 включно. Підозрюваному ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

У вказаному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 КПК України, зокрема:

- п. 1: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, тобто позбавлення волі на тривалий строк, а саме до 7 років. ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, а також про те, що з метою пошуку заробітку останній може в будь-який момент покинути місце проживання та направитись у невідомому напрямку;

- п. 3: незаконно впливати на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- п. 5: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В зв`язку із продовженні строку досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в продовженні застосування до підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведених підстав, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти продовження строку тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше судимий.

Не дивлячись на вищенаведене органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваногоОСОБА_4 під вартою закінчується 21.01.2025. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального продовжено до 22.02.2025.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою підозрюваного не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування є обґрунтованим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що заставу визначена ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.12.2024 слід залишити без змін у тому ж розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 34 (тридцять чотири) дні, тобто до 03 години 15 хвилин 22 лютого 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Заставу визначену ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.12.2024 (справа № 127/38481/24) залишити у тому ж розмірі.

Строк дії ухвали визначити до 22 лютого 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9