Справа № 372/696/24
Провадження 1-кс-381/25
ухвала

Іменем України

09 квітня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представниці володільців майна ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області про арешт майна у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 07.02.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке обґрунтовує тим, що в Київській обл., Обухівському р-ні., с. Плюти, по вул. Піщана, невстановленими досудовим розслідуванням особами здійснюється комерційне будівництво котеджного містечка «Pleyada Club» під виглядом приватного будівництва на земельних ділянках з цільовим призначенням для колективного садівництва.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження до Центральної геофізичної обсерваторії імені Б. Срезневського з метою підтвердження чи спростування факту незаконного введення земельних ділянок у приватну власність за рахунок заболочених земель водного фонду України скеровано запит.

У відповідь на вказаний запит директор Центральної геофізичної обсерваторії імені Б. Срезневського надав відповідь, що зокрема земельна ділянка з кадастровим номером :02:056:0102, котра відведена у приватну власність з цільовим використанням для ведення садівництва, належить до категорії землі сільськогосподарського призначення, знаходиться поряд зі штучно створеним водним об`єктом, що гідравлічно пов`язаний з річкою Козинка в межах захисного масиву «Конча-Заспа-Плюти» та розташовані у с. Плюти Обухівського району Київської області.

Будівництво штучної водойми відбулось протягом 2006 року та супроводжувалось намивом піску на прилеглій території, включаючи межі спірних ділянок. Земельні ділянки розташовані на заболочених територіях заплавних земель в межах захисного масиву «Конча-Заспа Плюти», які відносяться до земель водного фонду, та також накладаються на 25-ти метрову прибережну захисну смугу.

Відповідно до листа Дніпровського басейнового управління водних ресурсів № ІД/4-1325 від 27.09.07 року для масиву «Конча-Заспа-Плюти» прибережні захисні смуги Канівського водосховища становлять 100 м від урізу. Водночас для р. Козинка, дренажного каналу масиву «Конча-ЗаспаПлюти», мережі дренажних каналів масиву Конча-Заспа, мережі стариць р. Дніпро, та інших малих водойм - 25 м від урізу води в меженний період. Господарська діяльність на зазначених територіях обмежується відповідно до статті 89 Водного кодексу України. Штучна водойма та ділянки намиву піску були створені на заболоченій території заплавних земель в межах захисного масиву «Конча-Заспа-Плюти». Відповідно до статті 4. «Землі водного фонду» Водного кодексу України до 3 земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Враховуючи вищенаведене, земельна ділянка з кадастровим номером :02:056:0102 відведено у приватну власність за рахунок заболочених земель водного фонду України, а також накладається на 25 метрову прибережну захисну смугу водного об`єкта.

В ході досудового розслідування призначено судову земельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/111-24/31072-ЗТ межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:056:0102 частково накладаються на межі земель прибережно-захисної смуги, вздовж водного об`єкта, що гідравлічно пов`язаний з річкою Козинка в межах захисного масиву «Конча-Заспа-Плюти». Площа накладання становить - 0,2305 га.

Вказана земельна ділянка перебуває у спільній частковій приватній власності, а саме в ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна та ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства: Україна в рівних розмірах частки, що становить 1/2.

Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст.79 Земельного Кодексу України).

Постановою слідчого від 03.04.2025 вказану земельну ділянку, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищезазначеного з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині забезпечення збереження речових доказів (збереження об`єкту кримінально-протиправних дій),просить клопотання задовольнити.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотання.

Представниця володільця майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора та просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Подала до суду письмові заперечення в яких зазначила, що матеріали справи не містять доказів того, що вказана земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Прокурором не доведено належними і допустимими доказами необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки це порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованим законом і завданням цього кримінального провадження.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Перевіривши та дослідивши матеріали клопотання вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, з наданих слідчому судді доказів не вбачається необхідність такого арешту, прокурором не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, арешту земельної ділянки, запропоновані прокурором заходи матимуть правові наслідки у вигляді непропорційного втручання у права власника майна, а тому клопотання прокурора є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин в задоволенні клопотання слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 167, 170, 172, 174 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000062 від 07.02.2022 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено підозрюваним, обвинуваченим, третьою особою в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1