СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/529/24
ун. № 759/1302/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Святошинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київської області відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджений вироком 09.02.2023 Святошинського районного суду міста Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки,

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

Святошинський РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області звернувся з поданням про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 27.04.2023 до Святошинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області надійшли розпорядження та дві копії вироку стосовно ОСОБА_3 та були прийняті до виконання. Відповідно до описової частини вироку Святошинського районного суду міста Києва від 09.02.2023 ОСОБА_3 27.12.2022 таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», чим завдав матеріальної шкоди, на загальну суму 1176 грн 70 коп.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі в тексті Ухвали - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, провідний інспектор просить звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник Святошинського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, засуджений не прибули, про дату, час та місце розгляду вказаного подання повідомлялися належним чином.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення вказаного подання.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних осіб, оскільки їх неприбуття не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду подання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання Святошинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, кримінальне провадження за №759/1302/23, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Зі змісту частини другої статті 74 КК випливає, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилання відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції.

Зокрема, зі змісту частини першої статті 51 КУпАП випливає, що відповідальність за цією нормою настає у разі дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення дії, передбаченої частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В свою чергу частиною третьою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною другою статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 22.08.2024 (справа № 567/507/23), кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 01.01.2022 становив 2481. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2022 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1240 грн 50 коп.

Отже, для вирішення питання щодо наявності правових підстав для звільнення засудженого від призначеного йому покарання необхідно визначити, чи перевищує вартість викраденого ним майна 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (станом на момент вчинення кримінального правопорушення), тобто 2481 у 2022 році.

Зі змісту вироку Святошинського районного суду міста Києва від 09.02.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, вбачається, що вартість майна, яке він викрав становить 1176 грн 70 коп., тобто сума завданої майнової шкоди за епізодом від 27.12.2022 нижча за законодавчо визначений розмір шкоди, з якої встановлена кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_3 має бути звільнений від покарання, призначеного за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

На підставі наведеного та керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від призначеного від призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.02.2023 покарання на підставі Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1