КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/640/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року, -

за участю:

власників майна - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника власників майна -адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2024 року задоволено клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погоджене керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000629 від 07.12.2023 року та накладено арешт на майно підозрюваних ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 2000000 грн.; 343050 Євро; 228900 доларів США заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з окремими апеляційними скаргами.

В своїх апеляційних скаргах представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого детектива про накладення арешту на грошові кошти.

Мотивуючи апеляційні вимоги представник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2024 року є незаконною та необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню.

Вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали ані представник, ані власники майна не отримували, із текстом оскаржуваної ухвали апелянт зміг ознайомитись лише на сайті Єдиного реєстру судових рішень.

Наголошує апелянт, що постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваної ухвали перелічив лише норми ст. ст. 170-172 КПК України, а також навів поняття «конфіскація майна», однак слідчий суддя не зазначив, на підставі яких саме матеріалів кримінального провадження, окрім самого клопотання детектива, було постановлене оскаржуване судове рішення.

Зауважує апелянт і на тому, що інкримінована підозра ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України є необґрунтованою.

Звертає увагу суду, що постановляючи оскаржуване рішення слідчий суддя не пересвідчився, що арештовані грошові кошти належать не тільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , але й іншим особам.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час призначеного судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення власників майна та їх представника, які підтримали доводи поданих апеляційних скарг та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що представником власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 не було пропущено строк на апеляційне оскарження на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2024 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Другим відділом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України розслідується кримінальне провадження № 0000629 від 07.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що службові особи Квартирно- експлуатаційного відділу м. Запоріжжя діючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , в період січня 2024 року, під час закупівлі дров паливних твердолистяних порід для непромислового використання 1-ї групи (дуб, акація бук, ясен, граб, клен, в`яз) за завищеною вартістю, здійснили привласнення державного майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненої за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

16.07.2024 року в даному кримінальному проваджені ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні організації розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою свої службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою та привласненні чужого майна, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Також, 16.07.2024 року в даному кримінальному проваджені ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні пособництва у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою та привласненні чужого майна, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_7 , довідавшись про наявну необхідність у закупівлі КЕВ м. Запоріжжя паливної деревини у великих кількостях, виник умисел на привласнення чужого майна - грошових коштів державного бюджету, виділених на потреби Міністерства оборони України.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного умислу та розробленого ним злочинного плану можлива лише за умови залучення інших осіб, об`єднання та спрямування їх зусиль на вчинення злочину, детальному розподілі між ними обов`язків при його вчиненні, забезпеченні взаємозв`язку між діями усіх учасників злочину, а також при координації їх поведінки, ОСОБА_7 вирішив створити та очолити організовану групу, у склад якої, в якості виконавців, повинні були увійти особи, що користувалися його авторитетом, довірою, здатні діяти за його участі конспіративно, зберігати таємницю, та мають відповідні службові повноваження, зловживаючи якими усунуть перешкоди та створять сприятливі передумови для укладення договорів на постачання паливної деревини, тобто для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, об`єднаних єдиним злочинним умислом, з розподілом конкретних ролей кожному учаснику організованої групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого членам злочинної організації, з подальшим чітким їх виконанням, при суворому підпорядкуванні ОСОБА_7 , як організатору та лідеру організованої групи, і дотриманням встановленої ними дисципліни і конспірації.

До вказаної злочинної організованої групи ОСОБА_7 , будучи у м. Запоріжжя, в 2023 році, більш точна дата та місце на даний час не встановлено, але не пізніше 21.12.2023 залучив свою дружину ОСОБА_6 , яка зареєстрована як фізична особа підприємець та начальника фінансово-економічного відділення - головного бухгалтера КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 , яким довів розроблений ним план злочинної діяльності, мету та механізм групи, щодо розтрати та подальшого заволодіння бюджетних коштів, розподіливши при цьому їх ролі та функції, спрямовані на досягнення цього плану, наступним чином:

ОСОБА_7 , будучи організатором організованої групи, маючи на меті привласнити чуже майно - грошові кошти державного бюджету, виділені на потреби Міністерства оборони України, з метою укладення з ним та ФОП ОСОБА_6 договорів про закупівлю товарів за державні кошти, спільно із ОСОБА_6 мав забезпечити подання на адресу КЕВ м. Запоріжжя попередньо узгоджені із ОСОБА_13 цінові пропозиції від ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інших фізичних осіб-підприємців з метою завищення договірної вартості та ціни товарів при закупівлі паливної деревини твердих порід за ціною 3250 грн. за 1 метр кубічний.

ОСОБА_13 , будучи начальником фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя та, будучи уповноваженою службовою особою КЕВ м. Запоріжжя відповідальною за проведення процедур публічних закупівель товарів, робіт, послуг, діючи на виконання спільного злочинного умислу із організатором - ОСОБА_7 та співвиконавцем ОСОБА_6 , спрямованого на розтрату та привласнення чужого майна - грошових коштів державного бюджету, виділених на потреби Міністерства оборони України, з метою укладення договорів про закупівлю товарів за державні кошти з ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , повинна була визначити переможцем останніх, забезпечити укладення із ними відповідних договорів та перерахування коштів на їх розрахункові рахунки.

ОСОБА_6 , будучи ФОП та співвиконавцем, діючи на виконання спільного злочинного умислу із організатором - ОСОБА_7 та співвиконавцем ОСОБА_13 , спрямованого на розтрату та привласнення чужого майна - грошових коштів державного бюджету, виділені на потреби Міністерства оборони України, з метою укладення з нею та ФОП ОСОБА_7 договорів про закупівлю товарів за державні кошти, мала забезпечити подання на адресу КЕВ м. Запоріжжя попередньо узгоджені із ОСОБА_13 цінових пропозицій, з метою завищення договірної вартості та ціни товарів при закупівлі паливної деревини твердих порід за ціною 3250 грн. за 1 метр кубічний.

Стійкість і зорганізованість такого об`єднання визначалася тривалістю, стабільністю та безпекою його функціонування, що досягається попередньою змовою, стабільним складом учасників об`єднання, тісними стосунками між його учасниками, їх централізованим підпорядкуванням, єдиними для всіх правилами поведінки, а так само наявністю плану злочинної діяльності відомого усім учасникам і чітким розподілом функцій між учасниками щодо його досягнення.

При цьому вказані особи були обізнані про дії один одного і направляли свої зусилля на досягнення єдиного для всіх злочинного результату - розтрати та привласнення бюджетних коштів на закупівлю паливної деревини.

Механізм злочинної діяльності групи відбувався за наступною схемою:

21.12.2023 року ОСОБА_7 , будучи ФОП, діючи з умислом на реалізацію злочинного плану подав за вих. № 02 до КЕВ м. Запоріжжя цінову пропозицію про можливість поставки деревини твердих порід 1-ї групи для опалення по ціні 3250 грн. за м3, яка 28.12.2023 надійшла до КЕВ м. Запоріжжя за вх. № 2311.

25.12.2023 року ОСОБА_6 , будучи ФОП, діючи з умислом на реалізацію злочинного плану подала за вих. № 25/1223 до КЕВ м. Запоріжжя цінову пропозицію про можливість поставки деревини твердих порід 1-ї групи для опалення по ціні 3250 грн за м3, яка 28.12.2023 надійшла до КЕВ м. Запоріжжя за вх. № 2310.

У свою чергу, ОСОБА_13 , будучи службовою особою - начальником фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя, діючи на виконання єдиного злочинного плану, забезпечила розгляд цінових пропозицій, зокрема ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 та прийняла рішення про оприлюднення в електронній системі закупівель за «ДК 021:2015 - 03413000-8 - паливна деревина (Дрова паливні твердолистяних порід для непромислового використання 1-ї групи) звіти про договори:

- договір № Д-11 від 05.01.2024, укладений з ФОП ОСОБА_7 без використання електронної системи закупівель, про закупівлю на суму 7 897 500 грн.;

- договір № Д-12 від 05.01.2024, укладений з ФОП ОСОБА_14 без використання електронної системи закупівель, про закупівлю на суму 8 255 500 грн.

У подальшому, 05.01.2024 року між КЕВ м. Запоріжжя у особі начальника ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_7 , укладено договір № Д-11 «Про закупівлю товару за державні кошти», згідно предмету якого постачальник - ФОП ОСОБА_7 зобов`язаний поставити паливну деревину у розмірі 2430 м3. Ціна договору 7 897 500 грн.

Зазначений договір підписано сторонами, його умови та ціна погоджена із начальником фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 та юристом ОСОБА_16 .

На виконання умов вказаного договору, ФОП ОСОБА_7 передав, а комісія КЕВ м. Запоріжжя у складі, у тому числі начальника фінансово-економічної частини - головного бухгалтера КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 прийняли паливну деревину, за результатами якого складено відповідні акти приймання - передачі.

У подальшому, ОСОБА_13 , продовжуючи виконувати відведену їй роль, з метою переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_7 , забезпечила складення та видачу платіжних інструкцій.

На підставі зазначених платіжних документів, виготовлених та підписаних начальником фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 , в період з 15.01.2024 по 12.03.2024, на рахунки ФОП ОСОБА_7 були перераховані бюджетні кошти у загальній сумі 7 897 500 грн.

В той же час відповідно до висновку судово-економічної експертизи різниця між сплаченою за договором № Д-11 «Про закупівлю товару за державні кошти» від 05.01.2024 року, з урахуванням завантаження у лісгоспі, вивіз з лісогосподарства, вивантаження на майданчик, навантаження на авто та транспортними витратами та прибутку в розмірі 25 % становить 2 278 125 грн.

За вищевикладених обставин, начальник фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 на виконання спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 умислу в період з 15.01.2024 по 12.03.2024, розтратила грошові кошти державного бюджету у сумі 2 278 125 грн., які у вказаний період часу привласнив ОСОБА_7 .

Крім того, 05.01.2024 року між КЕВ м. Запоріжжя у особі начальника ОСОБА_15 та ФОП ОСОБА_6 , укладено договір № Д-12 «Про закупівлю товару за державні кошти», згідно предмету якого постачальник - ФОП ОСОБА_6 зобов`язана поставити паливну деревину у розмірі 2540 м3. Ціна договору 8 255 000 грн.

Зазначений договір підписано сторонами, його умови та ціна погоджена із начальником фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 та юристом ОСОБА_16 .

На виконання умов вказаного договору, ФОП ОСОБА_6 передала, а комісія КЕВ м. Запоріжжя у складі, у тому числі начальника фінансово-економічної частини - головного бухгалтера КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 прийняли паливну деревину, за результатами якого складено відповідні акти приймання - передачі.

У подальшому, ОСОБА_13 , продовжуючи виконувати відведену їй роль, з метою переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_6 , забезпечила складення та видачу платіжних інструкцій.

На підставі зазначених платіжних документів, виготовлених та підписаних начальником фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 в період з 15.01.2024 по 26.03.2024 на рахунки ФОП ОСОБА_6 були перераховані бюджетні кошти у загальній сумі 8 255 000 грн.

В той же час відповідно до висновку судово-економічної експертизи різниця між сплаченою за договором №Д-12 «Про закупівлю товару за державні кошти» від 05.01.2024 року, з урахуванням завантаження у лісгоспі, вивіз з лісогосподарства, вивантаження на майданчик, навантаження на авто та транспортними витратами та прибутку в розмірі 25 % становить 2 381 250 грн.

За вищевикладених обставин, начальник фінансово-економічної частини - головним бухгалтером КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 на виконання спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 умислу в період з 15.01.2024 по 26.03.2024, розтратила грошові кошти державного бюджету 2 381 250 грн., які у вказаний період часу привласнила ОСОБА_6 .

Такими умисними діями, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , які діяли у складі організованої злочинної групи, державі спричинено шкоду у розмірі 4 659 375 грн., що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто у особливо великих розмірах.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_7 , будучи фізичною особою - підприємцем, діючи умисно, у м. Запоріжжя, в 2023 році, більш точну дату та місце на даний час не встановлено, але не пізніше 21.12.2023 року, утворив організовану злочинну групу з метою розтрати шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем бюджетних коштів та подальшого їх привласнення, до складу якої залучив начальника фінансово-економічного відділення - головного бухгалтера КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 та свою дружину ОСОБА_6 , яка зареєстрована як фізична особа підприємець.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 21.12.2023 року та 28.12.2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи спільно, подали до КЕВ м. Запоріжжя цінові пропозиції про можливість поставки деревини твердих порід 1-ї групи для опалення по ціні 3250 грн. за м3, яких, на виконання єдиного злочинного плану начальник фінансово-економічного відділення - головний бухгалтер КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 забезпечила розгляд та погодила укладення договору № Д-11 «Про закупівлю товару за державні кошти» від 05.01.2024 з ФОП ОСОБА_7 на суму 7 897 500 грн. та укладення договору № Д-12 «Про закупівлю товару за державні кошти» від 05.01.2024 з ФОП ОСОБА_6 на суму 8 255 000 грн.

Після цього, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , умислу на розтрату та подальше привласнення бюджетних коштів, виконуючи відведену їй роль, начальник фінансово-економічного відділення - головний бухгалтер КЕВ м. Запоріжжя ОСОБА_13 в період з 15.01.2024 року по 26.03.2024 рік забезпечила складення та видачу платіжних інструкцій, на підставі яких на користь ФОП ОСОБА_7 розтрачені бюджетні кошти в сумі 2 278 125 грн., а на користь ФОП ОСОБА_6 - в сумі 2 381 250 грн., які останніми були привласнені, в результаті чого державі спричинено шкоду у розмірі 4 659 375 грн., що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто у особливо великих розмірах.

Таким чином, дії ОСОБА_7 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: організація розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою та привласненні чужого майна, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою.

Також, дії ОСОБА_6 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: пособництво у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою та привласненні чужого майна, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненій організованою групою.

Санкцією статті кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Під час досудового розслідування 23.04.2024 року проведено обшук банківської ячейки № НОМЕР_1 , яка знаходиться у приміщенні АТ «Радабанк», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценка, буд. 1 та фактично використовувалась підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за результатом якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі:

- 2 000 000 грн.;

- 295 000 Євро;

- 210 000 доларів США.

Також, під час досудового розслідування 23.04.2024 року проведено обшук житлового будинку та господарсько-побутових будівель розташованих на земельній ділянці за кадастровим номером :02:004:0702, які фактично використовувалась підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , за результатом якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі:

- 48 050 Євро;

- 18 900 доларів США.

Відповідно до акту приймання-передачі від 12.06.2024 року вищевказані грошові кошти передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

11.10.2024 (клопотання датоване 09.10.2024 року) старший детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , за погодженням із керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000629 від 07.12.2023 року на майно підозрюваних ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 2000000 грн.; 343050 Євро; 228900 доларів США, із забороною вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2024 року вказане клопотання старшого детектива було задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_6 слідчий суддя виходив з наявності передбачених законом підстав для задоволення такого клопотання з метою забезпечення конфіскації майна та запобігання можливості його відчуження.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої такий захід застосовується, кримінального правопорушення, а у випадку застосування такого запобіжного заходу відносно юридичної особи, то застосування арешту майна з даних підстав вважатиметься законним, якщо відносно вказаної юридичної особи здійснюється кримінальне провадження.

Задовольняючи клопотання старшого детектива про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000629 від 07.12.2023 року, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання та з`ясувавши обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна прийшов до висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою забезпечення конфіскації майна.

При цьому, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно на яке старший детектив просить накласти арешт відповідає критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Так, зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що однією з обов`язкових умов для задоволення клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є наявність обґрунтованої підозри за статтею, санкція якої передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Згідно клопотання про арешт майна та матеріалів, наданих стороною обвинувачення на його обґрунтування вбачається, що ця обов`язкова умова органом досудового розслідування та слідчим суддею дотримана.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_6 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра яка їм повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132, 170, 172, 173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст. ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самих злочинів, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на вищевказане майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого старший детектив звернувся із клопотанням.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, зокрема, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_17 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, зокрема, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про накладення арешту на майно підозрюваних, з метою забезпечення у майбутньому виконання рішення суду в частині конфіскації майна.

З огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, оскільки незастосування арешту на вищевказане майно може призвести до подальшого незаконного його відчуження та у подальшому унеможливить виконання рішення суду в частині забезпечення виконання рішення суду щодо конфіскації майна, у зв`язку з чим, посилання апелянта на незаконність ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

За таких обставин доводи автора апеляційних скарг про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376,395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погоджене керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000629 від 07.12.2023 року та накладено арешт на майно підозрюваних ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 2000000 грн.; 343050 Євро; 228900 доларів США заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном, - залишити без змін, а апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4