Справа № 337/3745/24
Номер провадження 1-кп/337/449/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши в порядку спеціального судового провадження (in absentia), у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2024 року № № 0000285 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Токмак Пологівського району Запорізької обл., українця, громадянина України, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що не є особою, щодо якого здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

За загальновідомим фактом, в порушення норм міжнародного права, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року підрозділи збройних сил та інших збройних формувань РФ на виконання наказів вищого військового та політичного керівництва РФ щодо розв`язання агресивної війни та воєнного конфлікту проти України, із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, вторглись на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі міста Токмак Пологівського району Запорізької області.

З метою відсічі військовій агресії РФ 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб затвердженого Законом України від 08.05.2024.

З метою відсічі військовій агресії РФ 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України до 14 лютого 2024 року.

Починаючи з 26.02.2022 територія Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022) є незаконним і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Після остаточної військової окупації частини міста Токмак Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Василівського району Запорізької області, представники збройних формувань РФ, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення із числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний правоохоронний орган т.зв. Управління внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області (мовою оригіналу «Управление внутренних дел по г. Токмак и Токмакскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области»), який 21.02.2023 реформований у т.зв. відділ Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький» (мовою оригіналу «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации «Токмакский»), наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

Починаючи з квітня 2022 почалося формування нового особового складу вказаного територіального підрозділу незаконного правоохоронного органу держави-агресора, а саме до Управління внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області - «Управление внутренних дел по г. Токмак и Токмакскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области» (мовою оригіналу), що у подальшому, не пізніше 21.02.2023, був реформований у т.зв. відділ Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький» - «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации «Токмакский» (мовою оригіналу).

Зокрема, починаючи з 16 серпня 2022 року, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського р-ну Запорізької обл., яке з 26.02.2022 та на час складення обвинувального акту є тимчасово окупованою територією представниками ЗФ держава-агресор РФ, будучи, проросійськи налаштованою особою, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, відповідальних за правоохоронну діяльність на тимчасово окупованих територіях Запорізької області та добровільно зайняв посаду інженера 1 категорії відділення інформаційних технологій, зв`язку і захисту інформації у незаконному правоохоронному органі - т.зв. Управлінні внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області (мовою оригіналу -«Управление внутренних дел по г. Токмак и Токмакскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области»), яку продовжив займати у реформованому незаконному правоохоронному органі - т.зв. відділу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький» (мовою оригіналу - «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации "Токмакский") створеному на тимчасово окупованій території міста Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області.

У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Токмак Пологівського району Запорізької області, діючи умисно та виконуючи функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді інженера 1 категорії відділення інформаційних технологій, зв`язку і захисту інформації Управління внутрішніх справ по м. Токмак та Токмацькому району у незаконному правоохоронному органі - т.зв. Управлінні внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області (мовою оригіналу) «Управление внутренних дел по г. Токмак и Токмакскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области», маючи владні повноваження та підпорядкований особовий склад, здійснював інформаційне забезпечення, захист інформації, патрулювання та проведення фільтраційних заходів на території громади разом із представниками збройних формувань РФ, вчиняв протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території м. Токмак Пологівського району Запорізької області.

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_5 був задіяний для охорони громадського порядку на території виборчої дільниці № 338 за адресою: вул. Шкільна буд. 63 м. Молочанськ Пологівського району Запорізької області, під час проведення незаконного референдуму за приєднання Запорізької області до складу Російської Федерації.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Токмак Пологівського р-ну Запорізької обл., діючи умисно, виконуючи функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді інженера 1 категорії відділення інформаційних технологій, зв`язку і захисту інформації у реформованому незаконному правоохоронному органі - т.зв. відділу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький» (мовою оригіналу - «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации "Токмакский") маючи відповідні владні повноваження, вживав заходів для забезпечення інформаційної безпеки незаконного правоохоронного органу, виконував накази та розпорядження щодо забезпечення безпеки місцевих жителів окупованої території міста Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 10 жовтня 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, у відсутності обвинуваченого. Отже, судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Повістки про виклик обвинуваченого в судові засідання здійснювався у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Хортицького районного суду м. Запоріжжя (https://hr.zp.court.gov.ua/sud0825/), інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

При цьому, на своє глибоке переконання, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинний був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчить про наявність у нього наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. В той же час, ухилення обвинуваченого від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім свого невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), та як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення, досудове слідство та судових розгляд відбувався у відсутності обвинуваченого, що суттєво порушило його право на захист. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженню, посилаючись на те, що добровільність дій його підзахисного, який перебував на окупованій території є сумнівною, провина в інкримінованому злочині належними та допустимими доказами не підтверджена, покази свідків є сумнівними, оскільки вони є працівниками поліції.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

При цьому, винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, наданих стороною обвинувачення.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що є старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №3 Пологівського районного управління ГУНП в Запорізькій області, з дислокацією у м. Токмак. З окупації він виїхав 5 квітня 2024 року. 26.02.2022 року місто Токмак було окуповане військами РФ. На початку окупації вони ще виконували свої службові обов`язки з охорони громадського порядку, запобігаючи мародерству, однак автоматна зброя за наказом вже була централізовано вивезена. Протягом декількох днів приміщення ВП № 3 було зайнято працівниками ФСБ. ОСОБА_5 він знає як мешканця ОСОБА_7 . Його батька вважали кримінальним авторитетом. Родина ОСОБА_8 завжди була проросійськи налаштована, критикувала українську владу, підтримувала рух проти атовців. ОСОБА_8 із своїм батьком побив атовця, проти них порушили кримінальну справу за ст.125 КК України. Після окупації ОСОБА_8 став поліцейським, а саме інженером по зв`язку. До окупації ОСОБА_9 навчався у льотному училищі, де отримав фахові знання, які використав проти української влади. 24 серпня 2022 року він особисто телефонував своєму колезі ОСОБА_10 , якого привітав з Днем Незалежності України по «Вацап», у нього також був день народження. Він привітав його зі святами. ОСОБА_10 увімкнув гучний зв`язок, тому ОСОБА_8 втрутився у їхню розмову, став нарікати його, що він втікач, підтримує України, не забажав залишитися у місці, хвалився, що він працевлаштувався до окупаційної поліції, де йому дуже добре. Йому було це неприємно чути, тому він припинив подальше спілкування. Від своїх родичів, які залишилася в окупації. Він знає, що ОСОБА_8 їздив на обшуки разом з військовими та ФСБ до працівників поліції. До окупації ОСОБА_9 в поліції не працював, навчався в училищі та займався спортом. Вважає, що ОСОБА_9 прийняв рішення перейти працювати на окупаційну владу добровільно, без жодного примусу, виїхати з окупаційної території можливість була, хто забажав - той виїхав. Він був задоволений окупаційною владою, насміхався над його патріотизмом, погрожував: «Мов, ти виїхав, а батьки тут залишилися, ми й до тебе приїдемо». Під час слідчої дії він впізнавав ОСОБА_5 як на світлинах, так і під час перегляду відеозапису з камери спостереження у відділі поліції.

Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що до окупації він мешкав у м.Токмак, виїхав з окупованої території у серпні 2022. ОСОБА_5 знав візуально. Як мешканця м. Токмак, добре знав його товариша. Окупаційна поліція його затримувала, коли його допитували він бачив ОСОБА_12 в кабінеті. ОСОБА_9 скоріш там був за охоронця. Спочатку він був одягнутий у чорну форму без шевронів, мав каску, бронежилет, сумку, балаклаву, автомат. Спочатку ОСОБА_9 ходив у балаклаві. Але сам він дуже здоровий, його неможливо з кимось переплутати, тому він перестав приховуватися. Під час його повторного допиту ОСОБА_12 забрали на виклик. Після того як його відпустили він ОСОБА_12 бачив досить часто, у форменому одязі, біля відділу поліції. Особисто з ним він не спілкувався. Уся родина ОСОБА_8 була проросійськи налаштована, його мати працевлаштувалася до паспортного столу, батько у добровольчому загоні допомагав окупантів наводити порядки. До вторгнення ОСОБА_9 жодного відношення до поліції не мав, його батько навпаки вважали кримінальним авторитетом.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що до окупації він мешкав у м.Токмак, потім у Запоріжжі. Коли почалася війна, він у перший день війни виїхав до ОСОБА_7 за наполяганням з боку матері, яка вважала, що там буде спокійніше, про що пожалкував, бо 26.02.2024 року ОСОБА_7 вже був окупованим. З окупації виїхав навесні 2024 року. З ОСОБА_14 він навчався в одному класі. Після закінчення школи ОСОБА_9 навчався у льотному училищі, до поліції жодного відношення не мав. 24 серпня 2024 року він випадково на вулиці зустрів ОСОБА_12 , який був одягнутий у цивільний одяг. Під час розмови, він повідомив ОСОБА_15 , що намагається виїхати. Між ними виникла дискусія, під час якої виявилося, що ОСОБА_8 був проросійськи налаштованим. Вже через день, вранці до нього в будинок ввірвалися військові, вивели на подвір`я. Серед групи людей були військові. Також він впізнав у ОСОБА_8 , що був одягнутий у щось чорне. На голову одягнули пакет, повезли на підвал, виводили на допит, випитували чи не співпрацює він з ЗСУ, чи не зливає інформацію. Неодноразово перевіряли телефон, але цікавої інформації не знайшли. Його били з усіх сторін, з зав`язаними очима, тому пояснити бив його чи ні саме ОСОБА_9 , він не може. Його вивозили навіть на депортацію, потім повернули до ОСОБА_16 . На той час був конфлікт між ОСОБА_17 та ОСОБА_7 поліцією. ОСОБА_9 особисто забирав його з ОСОБА_16 до Токмацького відділу поліції. Одягнутий він був по формі, з російськими шевронами, мав зброю. Він його лише доставляв, не допитував та не перевіряв. Коли його відпустили, він випадково зустрівся з ним на вулиці. ОСОБА_9 звернувся до нього: «Не ображайся, але я Україну не підтримую». Уся родина ОСОБА_8 була проти України, мати його працевлаштувалася до паспортного столу.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що до окупації мешкав у м.Токмак. ОСОБА_12 знає з 2017 року, підтримував з ним товариські відносини. У 2018 році він поступив до Дніпровського інституту внутрішній справ, тому мав з друзями розмову з цього приводу, під час якої ОСОБА_9 став висловлюватися, що у Росії поліціанти більш в пошані, мають більшу заробітну плату та більш гарні умови праці, ніж українські поліціанти. З окупації він виїхав у квітні 2022 року. Можливість виїхати була реальною, всі, хто забажав виїхати-виїхали, залишилися лише ті, хто не бажав виїхати. ОСОБА_9 залишився в окупації за власним волевиявлення та пішов на співпрацю з окупаційною владою. На початку 2023 року через «Телеграм» ОСОБА_9 телефонував йому, поздоровляв з Новим роком, цікавився де він. В ході розмови ОСОБА_9 повідомив, що він залишився у м.Токмак, працевлаштувався до ДПС, який заснувала окупаційна влада, вихвалявся, які гарні умови праці, дохід більше ніж в українських поліціантів, був задоволений окупаційним режимом, агітував його повернутися. Він відмовив відказом та припинив подальше спілкування. В подальшому через засоби інформації та від знайомих, він отримував інформацію щодо участі ОСОБА_12 в обшуках мешканців м.Токмак, у тому числі і у поліцейських. Саме завдяки ОСОБА_19 утримували в підвалі. До окупації ОСОБА_9 був цивільним, посаду в окупаційному органі обрав з бажання кар`єрного зросту.

Покази допитаних свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 є логічними, послідовними, такими, що доповнюють одне одного, та не викликають жодних сумнівів у суду. З аналізу показів допитаних свідків вбачається, що ОСОБА_5 свідомо здійснив свій вибір щодо перебування на окупованій території, мав можливість виїхати на територію, підконтрольну України, натомість за власним волевиявленням він та члени його родини, пішли на співпрацю з окупаційною владою, підтримуючи окупаційний режим, при цьому поводилися впевнено та розкуто, приймали участь в обшуках та затриманні мешканців м. Токмак, які підтримували українську владу.

Крім того, пояснення допитаних свідків в цілому відповідають, письмовим доказам, що були надані стороною обвинувачення та досліджені у судовому засіданні.

Згідно Протоколу від 17 травня 2023 року за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, що проводилася на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду №10/2050т від 11.05.2023, дозвіл на використання якої наданий ухвалою суду від 29.02.2024 року - відомостей з облікового запису електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка перебуває у користуванні ОСОБА_20 , що займає посаду головного бухгалтера у незаконному правоохоронному органі «ГУВД по Запорожской области», створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області, у папці з назвою: «Отправленные», серед яких датований 13.10.2022 року файл з вкладенням під назвою «ГУВД сентябрь», що містить електронну таблицю із переліком усіх працівників незаконного правоохоронного органу «ГУВД по Запорожской области», що отримали заробітну плату за вересень2022 року а також наявний файл з назвою «20220922-Приазовское и Токмак-38», який є електронним листом з прикріпленими документами, після відкриття документу із назвою «Список Токмак 16.09.2022 року, вбачається, що у розділі «Отдел ГИБДД» під 67 зазначено особу ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , должность- инженер І категории отделения информационных технологий, связи и защиты информации, паспорт НОМЕР_2 , дата принятия на службу в полицию 16.08.2022» (мовою оригіналу)

Зазначена інформація також була додатково оглянута протоколом від 6 червня 2024 року, в якому наявні скрін-шоти тексту повідомлення.

Диск з відеозаписом слідчих дій оглянутий у судовому засіданні.

За змістом Протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 19.12.2022 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 20.10.2022 року, дозвіл на використання якого наданий ухвалою суду від 29.02.2024 року під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії було знято інформацію з електронних інформаційних систем відносно громадянина України ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що на час проведення слідчої дії добровільно займав посаду старшого інспектора «отдела охраны общественного правопорядка УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области» (мовою оригіналу) з метою встановлення інформації, що може мати значення для кримінального провадження та Протоколу огляду від 5 червня 2024 року було отримано та оглянуто інформацію, яка стосується протиправної діяльності громадян України з числа місцевих мешканців ТОТ Запорізькій області, зокрема ОСОБА_5 , який займав посаду у незаконному правоохоронному органі - т.зв. Управлінні внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій

області (мовою оригіналу «Управление внутренних дел по г. Токмак и Токмакскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области»), створеному на тимчасово окупованій території міста Токмак Пологівського району Запорізької області.

Додатково отримана інформація оглянуто протоколом від 5 червня 2024 року.

Так, під час слідчої дії спеціалістом у додатку «Telegram» було відкрито та оглянуто вкладення з назвою «Chats», обліковим записом за нік неймом « ОСОБА_23 » та оглянуто спілкування учасників групи з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», що має безпосереднє відношення до діяльності т.зв. «УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области», до якої входять громадяни, які погодились на співпрацю з окупантами та влаштувались до незаконно створеного т.зв. «правоохоронного органу», дане спілкування має інформацію щодо ОСОБА_5 не тільки як учасника зазначеної групи, а й до його діяльності, як посадовця незаконно утвореного органу, що має назву «УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области» (мовою оригіналу).

Так в зазначеній групі 03.11.2022 о 16:24 год користувачем на ім?я «юра кадры» (мовою оригіналу) викладено повідомлення з текстом: «ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_24 , ОСОБА_56, ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_61, ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_40 , ОСОБА_64 -указаным сотрудникам получить удостоверения». (мова оригіналу)

Серед перелічених співробітників «УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области», яким пропонують отримати посвідчення незаконно створеного органу окупаційної влади в переліку наявне прізвище працівника « ОСОБА_8 ».

25.11.2022 року об 10:28 користувачем на ім?я « ОСОБА_41 » (мовою оригіналу) викладено повідомлення з текстом « ОСОБА_65. ОСОБА_33, ОСОБА_28, ОСОБА_61, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_42 , ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_10 , ОСОБА_72, ОСОБА_57, ОСОБА_29 , ОСОБА_34 , ОСОБА_30 , ОСОБА_43 , ОСОБА_32 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_31 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_26 , ОСОБА_48 , ОСОБА_73 , ОСОБА_56 указанным сотрудникам прибыть сегодня в отдел кадров» (мовою оригіналу).

Отже, серед перелічених співробітників «УВД по г. Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области» в переліку наявна особа з даними « ОСОБА_8 ». Зазначена інформація також була додатково оглянута протоколом від 5 червня 2024 року, в якому наявні скрін-шоти тексту повідомлення.

Крім того, у чаті наявні інші повідомлення від учасників групи з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6» (мовою оригіналу), що свідчать про організацію діяльності групи та координацію дій її учасників.

Додаток до протоколу слідчої дії у вигляді зазначеної інформації з додатку «Телеграм» був оглянутий у судовому засіданні.

За змістом Протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 12.04.2024 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 11.02.2024 року, дозвіл на використання якої надано ухвалою суду від 6 червня 2024 року, під час проведення негласної слідчої (розшукової) відносно громадянина України ОСОБА_49 знято інформацію з електронних інформаційних систем -відомостей з мережевого обладнання, кінцевим з`єднанням якого є відеокамера з реєстратором №98е30bff85622488, ка знаходиться за місцем розташування підрозділу слідчого управління у незаконному правоохоронному органі - т.зв. відділу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький», мовою оригіналу - «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации «Токмакский», за адресою: Запорізька обл., м.Токмак, вул. Шевченко, буд.42, яка перебуває у користуванні та закріплена за ОСОБА_50 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримано данні (відеозаписи), які зберігались на сервері відеокамери за період з 10.10.2023 по 25.01.2024 про осіб, які працюють у зазначеному незаконному правоохоронному органі, у тому числі і стосовно ОСОБА_5 .

Протокол огляду від 6 червня 2024 року за участю свідка ОСОБА_6 оглянуто отриману за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/331т від 12.04.2024 відносно ОСОБА_49 та протоколу огляду від 06.06.2024 з інформацією з відеокамери з реєстратором, яка знаходиться за місцем розташування підрозділу слідчого управління у незаконному правоохоронному органі - т.зв. відділу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький» (мовою оригіналу) «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации «Токмакский», за адресою: Запорізька обл., м.Токмак, вул. Шевченко, буд.42.

Під час слідчої дії свідок ОСОБА_6 на оглянутому відеозаписі від 11.10.2024 року -15год.38хв.56с впізнав місцевого мешканця м.Токмака ОСОБА_5 , який одягнутий у цивільний одяг. , на якому 10.10.2023 о 15год.38хв.34сек. свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_51 , який одягнутий у форму із шевронами поліції Російської Федерації.

За змістом Протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 12.04.2024 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 13.02.2024 року, дозвіл на використання якої надано ухвалою суду від 6 червня 2024 року, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії було знято інформацію з електронних інформаційних систем відносно громадянина України ОСОБА_52 в мережі Інтернет на Telegram-каналі, з якою зроблено резервну копію відповідно до протоколу від 29 травня 2024 року. Отриману інформацію оглянуто відповідно до протоколу огляду від 5 червня 2024 року. Під час слідчої дії у додатку «Telegram» відкрито та оглянуто вкладення з назвою «Chats», в списку чатів наявний з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7», в якому від 4.06.2023 року, 10.06.2023, наявні повідомлення щодо входження ОСОБА_5 до добових нарядів, зокрема серед іншого зазначено- «… ППСП : ОСОБА_53 , ОСОБА_54 » (мовою оригіналу), також в ході проведення огляду листування із абонентом « ОСОБА_55 » встановлено наявність фото із зображенням людей, одягнутих у форму поліції РФ зі зброєю.

Диск з відеозаписом був оглянутий у судовому засіданні.

За змістом Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 3 березня 2024 року, свідок ОСОБА_18 з чотирьох фотознімків схожих осіб чоловічої статті, на світлині під № 4 за загальним зовнішнім виглядом, та ознаками: обличчя овальної форми, темне волосся, пухле лице, густі брови - впізнав ОСОБА_5 .

Відеозапис слідчої дії був оглянутий у судовому засіданні.

За змістом Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 травня 2024 року, свідок ОСОБА_13 з чотирьох фотознімків схожих осіб чоловічої статті, на світлині під № 4 за загальним зовнішнім виглядом впізнав ОСОБА_5 .

Відеозапис слідчої дії був оглянутий у судовому засіданні.

За змістом Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 травня 2024 року, свідок ОСОБА_6 з чотирьох фотознімків схожих осіб чоловічої статті, на світлині під № 4 за загальним зовнішнім виглядом впізнав ОСОБА_5 .

Відеозапис слідчої дії був оглянутий у судовому засіданні.

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України надано не було. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За результатами судового розгляду, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Наразі такий факт, як окупація певної території України та створення на них окупаційних адміністрацій є загальновідомим.

Водночас законодавчим органом влади, вживаються всі заходи щодо визнання, утому числі і на міжнародному рівні РФ - державою-агресором. Так, зокрема Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнано, що Росія вчинила агресію України, порушивши базові норми ООН, і якою від Російської федерації вимагається припинити збройну агресію проти України, включаючи також деокупацію Криму та Донбасу, негайно, повністю та безумовно вивести всі свої збройні сили з території України в межах її міжнародно визнаних кордонів.

Також у проміжному рішенні Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року, відповідно до якого на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення Росії на територію України, відзначаючи, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України. Крім того, відповідними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» м. Токмак є окупованою територією.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , кожен окремо, повідомили відомі їм обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, а саме розповіли про те, що ОСОБА_5 діючи умисно, свідомо, добровільно та ініціативно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі мовою оригіналу «Управление внутренних дел по городу Токмаку и Токмакскому району ГУВД по Запорожской области», створеного на тимчасово окупованій території Токмацької міської територіальної громади, здійснював протиправну діяльність в інтересах держави-агресора з метою підтримання окупаційної влади, на кшталт правоохоронної: проводив участь в обшуках, вживав заходів для інформаційної безпеки незаконного на кшталт правоохоронного органу, виконував накази та розпорядження щодо забезпечення безпеки місцевих жителів окупованої території м.Токмака.

Допитані свідки пояснили, що несприятливих відносин з обвинуваченим не мають, підстави його обговорювати відсутні. У суду немає підстав сумніватися в достовірності показів свідків, ці покази підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що свідки, показання яких узгоджуються з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, оговорюють обвинуваченого по даному кримінальному провадженню, або є зацікавленими в результатах розгляду. Всі свідчення надавалися під присягою.

Крім того, зазначені покази свідків відповідають письмовим доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинуваченого, що досліджені судом у судовому засіданні, не містять суттєвих суперечок, які б виправдовували обвинуваченого.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями свідків, суд вважає, що досліджені докази відповідають вимогам передбаченим ст. 85-87 КПК України, і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставинах.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Окрема увага судом приділена руху провадження в контексті перевірки належності доказів, які подала сторона обвинувачення. Процесуальні докази, наведені у вироку, прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнав належними та допустимими, зібрані у встановленому законом порядку та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають. Відтак, подані стороною докази збиралися стороною обвинувачення в належний спосіб.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону у ході досудового розслідування, і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин, доведена у повному обсязі.

Встановлюючи приналежність того чи іншого органу до правоохоронного, суд враховує те, що такі органи здійснюють правоохоронну функцію, яка є основною для них. Під правоохоронною функцією доцільно розуміти комплексний, окремий і самостійний напрям її діяльності, в рамках якого уповноваженими суб`єктами здійснюється загальна охорона права та правопорядку, забезпечуються права і свободи людини і громадянина.

При цьому, на своє глибоке переконання, суд вважає, що обвинувачений безумовно усвідомлював факт окупації та агресії з боку РФ та створення окупаційною владою незаконних органів, яким притаманні функції правоохоронних, свій перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту та введеного воєнного стану здійснював свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням, виключно з меркантильних спонукань, використовуючи надбані знання під час роботи в державному правоохоронному органі, при цьому суду не надано жодного доказу, що ОСОБА_5 виконував покладені окупаційною владою обов`язки, перебуваючи на посаді незаконного на кшталт правоохоронного органу, під безпосереднім впливом або фізичного примусу, внаслідок якого не міг керувати своїми вчинками (йдеться про катування - в розумінні ст. 127 КК, тобто спричинення сильного фізичного болю, побої, мучення тощо з певною метою); або психічного примусу, за сукупності таких умов: такі дії цієї особи були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам її або інших осіб, або суспільним інтересам чи інтересам держави; саме цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами та при цьому не було спричинено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода; або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці. Шкала видів заподіяної шкоди відсутня та не доведена суду, але колегія суддів переконлива в тому, що шкода життю людини завжди є більш значною, ніж шкода, не пов`язана з посяганням на життя людини; при цьому життя однієї людини не може цінуватися вище, ніж життя іншої.

Докази того, що ОСОБА_5 примушували до зайняття посади в незаконному на кшталт правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, за встановлених вище судом обставин, відсутні. Правові підстави вважати, що встановлені обставини вчинення ОСОБА_5 зазначених вище дій не є кримінальним правопорушенням, у суду відсутні. Лише самого факту добровільного зайняття громадянином України однієї із посад в незаконних на кшталт правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, достатньо для кваліфікації відповідних дій за частиною 7 ст. 111-1 КК України. Адже суспільна небезпечність їх є очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора. Саме така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом.

При цьому мотив вчиненого жодним чином не впливає на кваліфікацію діяння, оскільки мета і мотив злочину - це факультативні ознаки суб`єктивної сторони злочину, які вимагають свого встановлення лише у тих випадках, коли про це прямо зазначено у законі (в диспозиції статті Особливої частини КК) або коли вони однозначно випливають із змісту злочину.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних, у тому числі фахових, знань і життєвого досвіду, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій та можливості завдати своїми умисними діями шкоди державі Україна, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачений не вживав, та фактично приймав участь в реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора. Отже, на глибоке переконання суду, сукупність зазначених обставин дає підстави стверджувати про добровільність дій обвинуваченого, його свідомий вибір та власне волевиявлення щодо зайняття посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, безпосередньої участі в реалізації рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Суд вважає винуватість ОСОБА_5 у скоєні злочину доведеною і кваліфікує його дії за ч.7 ст.111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

ОСОБА_5 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за віком є військовозобов`язаним, вчинив злочин в умовах воєнного стану під час повномасштабної збройної агресії РФ виключно з меркантильних спонукань.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України - відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України - вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч.7 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Підстав для зміни застосованого на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, і призначити покарання у вигляді тринадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому майна.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття основного покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1