Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/248/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого: 25.06.2021 року Дмитровським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024 року, подання начальника державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» про приведення вироку суду у відповідність до діючого законодавства, відносно засудженого ОСОБА_5 задоволено. На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Дмитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Дмитровського міського суду Донецької області від 08.12.2022 року за ч.1 ст.317, ч.1 ст.311, ч.1, ч.2, ч.4 ст.70, ч.1, ч.2, ст.71,ч.1 ст.72 КК України до 03 років 08 місяців позбавлення волі

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду 12.12.2024 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21.01.2025 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 повернуто останньому.

Рішення суду мотивовано тим, що апелянт порушив строк звернення з апеляційною скаргою, а клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження засуджений ОСОБА_5 не заявляв та причини поважності пропуску строку на оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційній скарзі не зазначив.

03.02.2025 на адресу Кропивницького апеляційного суду повторно надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024 та клопотання щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024 апелянт вказує, що апеляційну скаргу пропустив з наступних причин: вперше звернувся із заявою до суду апеляційної інстанції, проте вона була повернута, оскільки не була скаргою. Вдруге звернувся з апеляційною скаргою, коли отримав ухвалу, проте вона також була повернута.

Вказує, що юридично невірно надавав свої звернення, оскільки мав дуже високий тиск. Додає до апеляційної скарги вихідні номери попередніх звернень в підтвердження подання їх у належний строк.

В апеляційній скарзі не погоджується з ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024, оскільки суд залишив строк призначений Димитровським міським судом Донецької області від 08.12.2022. Просив провести розгляд скарги без його участі.

Прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав до суду заяву про проведення судового засідання без участі прокурора за наявними матеріалами.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Колегія суддів вважає за можливе поновити засудженому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вироком Дмитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Дмитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбачеого ч.3 ст.185 КК України, де останній своїми протиправними діями 05.02.2021 року завдав матеріальну шкоду потерпілій особі на загальну суму 1254 гривень 50 копійок.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України). Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 ст.74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд першої інстанції вірно врахував, що оскільки ОСОБА_5 за вироком Дмитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021 року завдав скоєнням крадіжки матеріальну шкоду потерпілій особі на загальну суму 1254 гривень 50 копійок, що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, тому наявна необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 03 років 06 місяців позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вироком Дмитровського міського суду Донецької області від 08.12.2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.317, ч.1 ст.311, ч.1, ч.2, ч.4 ст.70, ч.1, ч.2, ст.71, ч.1 ст.72 КК України у виді 03 років 08 місяців позбавлення волі.

А саме, на підставі ст.ст.70 ч.ч.1, 2, 72 ч.1 КК України ОСОБА_5 призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, скоєних до ухвалення вироку Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021, шляхом часткового складання призначених покарань за кожне кримінальне правопорушення та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ст.70 ч.4 КК України призначено покарання ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком в порядку ст.70 ч.ч.1, 2 за ст.317 ч.1 та ст.311 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до ухвалення вироку Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021, і невідбутої частини покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Також ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначено йому покарання за ст.185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 ч.ч.1, 2 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком за ст.185 ч.3 КК України, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2021, визначеного з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Виключення з резолютивної частини вироку посилання на призначене покарання за ч.3 ст. 185 КК України не усуває тягара відбуття покарання за інші кримінальні правопорушення призначені цим вироком.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що звільнення ОСОБА_5 від покарання за ч.3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння не впливає на остаточне покарання, призначене йому вироком Дмитровського міського суду Донецької області від 08.12.2022 року.

Отже, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить засуджений в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537-539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження засудженому ОСОБА_5 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2024, стосовно засудженого ОСОБА_5 - залишити без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2