Провадження № 1-кп/344/659/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного преставника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , студентки 1 курсу Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника, неодруженої, з середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої,

якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин.

Так, в обвинуваченої ОСОБА_6 , яка проживала у одній кімнаті у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 виник протиправний умисел на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать потерпілій ОСОБА_7 .

Зокрема, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, 02.10.2024 року, неповнолітня ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4024-IX від 29.10.2024) достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , перебуває на робочому місці та до вечора по місцю проживання не повернеться, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала, із органайзера для білизни, гаманець із грошовими коштами, у сумі: 66400 грн та 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.10.2024 року становить 4124,76 грн, які належать ОСОБА_7 .

Після вчинення крадіжки неповнолітня ОСОБА_6 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у сумі 70524,76 грн.

На підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , визнавши в повній мірі свою винуватість за пред`явленим їй обвинуваченням, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2024 року, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до неї в разі затвердження угоди розуміє.

Захисник також просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, що була укладена 20 грудня 2024 року між її підзахисною та прокурором.

Законний представник обвинуваченої також зазначила на необхідність затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор також просила суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену 20 грудня 2024 року між нею та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що шкода обвинуваченою їй відшкодована в повному обсязі і вона не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості, про що вона подала відповідну письмову заяву.

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 про визнання винуватості від 20 грудня 2024 року слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не вбачається.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України, потерпілою ОСОБА_7 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

В данному випадку угода відповідає інтересам суспільства та держави. Даних про те, що умови угоди суперечать вимогам КПК України, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не відповідають інтересам суспільства, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, що передбачено вимогами ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винної, а саме те, що обвинувачена виключно негативно ставиться до вчиненного, щиро жалкує за скоєним.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд відносить повне визнання вини, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують обвинуваченій ОСОБА_6 покарання судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченій, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді пробаційного нагляду, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих покарання обставин (повне визнання вини, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності), відсутністю обставин, які обтяжують обвинуваченій покарання, відповідатиме інтересам суспільства та буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2024 року, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня постановки її на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_6 в користь держави 5 571(п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одну) грн. 30 коп. за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: грошові кошти в сумі 1000 грн. та 200 євро, відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 13.10.2024 року повернути обвинуваченій ОСОБА_6 ; три сліди пальців рук, змив із поверхні органайзера, відповідно до постанов про визнання речовим доказом та передачу на зберігання та про передачу на зберігання вилучених об`єктів від 12.10.2024 року знищити.

Арешт накладений на майно, відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.10.2024 року скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8