Дата документу 17.12.2024
Провадження № 1-кс/334/3252/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002527 від 16.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:

17.12.2024 до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане клопотання слідчого, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий навів наступні обставини: 16.12.2024 року приблизно о 06:40 год. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухаючись по вулиці Павлокічкаській зі сторони вулиці Оптимістичної в напрямку вулиці Насосоної в районі будинку №26 по вулиці Павлокічкаській в м. Запоріжжі скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1961 року народження.

Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження та доставлена до медичного закладу.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля за участю якого скоєно ДТП, а саме автомобілю «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Клопотання слідчого оформлене відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено процесуальним прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя.

Слідчий до судового засідання надав суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримав свої вимоги та просив накласти арешт на автомобіль.

Розгляд вказаного клопотання проходив без участі особи, у володінні якої знаходяться назване майно, оскільки слідчим виконані вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 16.12.2024 року приблизно о 06:40 год. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухаючись по вулиці Павлокічкаській зі сторони вулиці Оптимістичної в напрямку вулиці Насосоної в районі будинку №26 по вулиці Павлокічкаській в м. Запоріжжі скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1961 року народження.

Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження та доставлена до медичного закладу.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у арешті автомобіля за участю якого скоєно ДТП, а саме автомобілю «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Зберігання вказаного автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0002527 від 16.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) з позбавленням його власника права користування, розпорядження та володіння майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1