Номер провадження 1-кп/754/700/25
Справа № 754/3546/25
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2025 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м.Києва, громадянки України,

освіта середня, заміжньої, непрацюючої,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

07.03.2025р. до Деснянського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321 КК України з угодою про визнання винуватості між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачена, захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника щодо затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 , доходить висновку про відмову у затвердженні вказаної угоди з таких підстав.

Згідно вимог п.1, п.3 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди про визнання винуватості, якщо умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та/або закону, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Умови укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 від 28.02.2025р. суперечать вимогам КПК України та КК України та порушують права, свободі та інтереси інших осіб.

Так, при зазначенні правової кваліфікації дій ОСОБА_3 прокурор кваліфікує її дії декілька разів за однією і тією ж частиною станні та статтею закону України про кримінальну відповідальність, а саме дії ОСОБА_3 кваліфікуються два рази за ч.3 ст.307 КК України та два рази за ч.4 ст.321 КК України, що суперечить вимогам КПК України щодо здійснення правової кваліфікації відповідно до вчинених особою дій. Тим самим, прокурор не привів правову кваліфікацію кримінальних правопорушень у відповідність до вчинених ОСОБА_3 відповідно до формулювання обвинувачення дій, що суперечить вимогам закону щодо кваліфікації дій винної особи.

Крім того, в тексті угоди про визнання винуватості щодо ОСОБА_3 при викладенні формулювання підозри ОСОБА_3 , крім того, зазначено ще іншу особу як учасника інкримінованих ОСОБА_3 злочинів, яку можливо ідентифікувати.

Так, в угоді про визнання винуватості у формулюванні підозри щодо ОСОБА_3 вказуються конкретні дії, вчинені цією особою, інші дані щодо посади, місця роботи, звання, номеру та дати наказу про призначення, а також посилання на Посадову інструкцію із зазначенням прізвища та ініціалів, тобто дані, за якими можливо ідентифікувати особу, яка є учасником вчинення кримінальних правопорушень, викладених в підозрі ОСОБА_3 , як особа №5.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненому злочині, доки її вину не буде доведено в законному порядку (за її участі та інше).

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тому, умови угоди про визнання винуватості щодо ОСОБА_3 , з урахуванням порушень вимог, передбачених ст.337, 474 КПК України, які визначають відповідно межі судового розгляду та загальний порядок судового провадження на підставі угод, з урахуванням обставин, наведених в угоді, порушують права, свободи та інтереси інших осіб, які не були залучені до розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , що відповідно до вимог п.3 ч.7 ст.474 КПК України є підставою для відмови у затвердження угоди про визнання винуватості.

Крім того, умови укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 від 28.02.2025р., суперечать вимогам КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 від 28.02.2025р., сторони погодились на призначення ОСОБА_3 такого покарання: за ч.2 ст.307 КК України - із застосуванням ст.69 КК України у виді 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.3 ст.307 КК України - із застосуванням ст.69 КК України у виді 4-х років 10-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.3 ст.321 КК України - у виді 3-х років позбавлення волі, за ч.4 ст.321 КК України - у виді 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточне покарання призначити у виді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування узгодженого покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК УКраїни.

Погоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання, яке підлягає призначенню ОСОБА_3 , не відповідає вимогам ст.65, ст.75 КК України.

Як вбачається з угоди про визнання винуватості, сторони погодились на призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України та на звільнення від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Згідно ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, суд призначає покарання, зокрема, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В порушення вимог ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, в угоді про визнання винуватості при погодженні призначення ОСОБА_3 покарання не враховані всі обставини, передбачені ст.65 КК України, які підлягають врахуванню при призначенні покарання ОСОБА_3 .

Так, при визначенні покарання ОСОБА_3 не в повній міри враховано тяжкість кримінальних правопорушень, в яких вона обвинувачується, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також кількість епізодів злочинної діяльності.

Крім того, не в повній мірі врахована особа ОСОБА_3 , яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та за вироками суду відбувала покарання, на даний час щодо неї на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за вчинення нею кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, яке вона вчинила в період іспитового строку за попереднім вироком.

За таких обставин погоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст.75 КК України суперечить вимогам ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Крім того, зазначаючи про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, сторони визначили однією з умов такого звільнення невчинення нею протягом іспитового строку нового злочину, яка не передбачена положеннями ст.75 КК України.

Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадах, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

За приписами ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. А відтак, поняття кримінальне правопорушення є ширшим, ніж злочин.

Тому, в даному випадку, неправильне тлумачення закону України про кримінальну відповідальність, яке суперечить його точному змісту, а саме тлумачення ст.75 КК України, тягне за собою неправильне його застосування при погодженні ОСОБА_3 звільнення від покарання.

За таких обставин, призначення погодженого сторонами покарання суперечить вимогам ст.65, 75 КК України, у зв`язку з чим умови угоди суперечать вимогам КК України, що є підставою, визначеною п.1 ч.7 ст.474 КПК України, для відмови судом узатвердженні угоди про визнання винуватості.

Враховуючи наведене, умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КК України та КПК України, порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому відповідно до вимог п.1, п.3 ч.7 ст.474 КПК України укладена угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 від 28.02.2025р. не може бути затверджена судом.

Згідно вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті судом у підготовчому судовому засіданні рішення про відмову в затвердженні угоди, кримінальне провадження повертається прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Враховуючи наведене, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору у зв`язку з відмовою в затвердженні судом угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст.314, 468, 469, 470, 472, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 від 28.02.2025р.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.321, ч.4 ст.321 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: