Провадження № 11-сс/824/5464/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Новомиргородський цукор» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Новомиргородський цукор» на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.07.2024 вх. № 163071-24 -

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції 30.07.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.07.2024 вх. № 163071-24.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року у задоволенні скарги відмовлено.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що заявник не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити. Зобов`язати прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_6 від 18.07.2024, яка діє в інтересах ТОВ «Новомиргородський цукор», про вчинення службовими особами Головного слідчого управління Національної поліції України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, розпочати досудове розслідування та надати адвокату витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які не відповідають обставинам справи, невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Вказує, що в судовому засіданні суду першої інстанції прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 пояснив, що відомості до ЄРДР не вніс, оскільки в діях службових осіб ГСУ Нацполіції України ознаки кримінального правопорушення не вбачаються та надав суду копію листа за його підписом, адресованого адвокату ОСОБА_6 (№ 09/3/2-9870-23 від 23.07.2024 з відміткою про відправлення поштою 24.07.2024), в якому зазначено інформацію про те, що ГСУ Нацполіції України клопотання сторони захисту про виконання судового рішення задоволено та володільцю майна запропоновано його отримати.

Між тим, вказаний лист не містить інформацію про дату задоволення клопотання адвоката, спосіб, у який володільцю запропоновано отримати майно, а також джерело, з якого прокурору стало відомо про цю обставину.

До того ж, копія вказаного листа, надана прокурором та долучена слідчим суддею до матеріалів провадження, не містить обов`язкових реквізитів щодо відповідності цієї копії оригіналу документу, тобто не завірена належним чином.

Окрім цього, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 надав слідчому судді два аркуші тексту, які за його словами є копією повідомлення ГСУ Нацполіції України адвокату ОСОБА_7 про можливість отримання вилучених речей та документів.

Між тим, вказане повідомлення не містить вихідного реєстраційного номеру та дати його складання, не підписаний у жоден із можливих способів, тобто не містить будь-яких реквізитів, які б відповідали вимогам офіційного документу.

До того ж, вказаний лист, як і попередній наданий прокурором, не завірений у спосіб, передбачений законодавством, на відповідність копії оригіналу документу.

У судовому засіданні прокурор усно повідомив, що така інформація ГСУ Нацполіції України датована 17.07.2024.

В той же час, про дату та спосіб направлення такої інформації адвокату ОСОБА_7 прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні не повідомив, а слідчий суддя, проігнорувавши заперечення сторони захисту, відмовилася дослідити цю обставину. При цьому, ні адвокат ОСОБА_7 , ні адвокат ОСОБА_6 вказані листи станом на 01 серпня 2024 року не отримували.

Разом з тим, слідчий суддя проігнорував доводи сторони захисту та об`єктивні дані про наявність в заяві викладу обставини, що можуть свідчити про вчинення службовими особами ГСУ Нацполіції України кримінального правопорушення, відомостей про його попередню правову кваліфікацію, доказів, підтверджуючих вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КПК України, тобто наявність достатнього об`єму належних відомостей для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України.

Більш того, слідчий суддя без належних на те правових підстав вдався до власної оцінки обґрунтованості заяви та з`ясування наявності чи відсутності в діях службових осіб ГСУ Нацполіції України юридичних ознак кримінального правопорушення, що, з огляду на стадію кримінального провадження, є неприпустимим.

За таких обставин оцінка слідчим суддею у цьому провадженні наданих прокурором копій документів є необґрунтованою.

Більш того, надані прокурором копії не є належними та допустимими доказами у справі, оскільки не містять відомостей про дату виконання судового рішення чи дату повідомлення органом досудового розслідування про можливість такого виконання, не відповідають формі офіційного документу, на які суд міг би посилатися при ухваленні судового рішення.

До того ж, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтвердив факт не внесення ним відомостей до ЄРДР та повідомив, що відомості за заявою адвоката ОСОБА_6 до ЄРДР не вніс у зв`язку з тим, що в діях службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції відсутні ознаки кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя без належних на те правових підстав врахував такі доводи сторони обвинувачення і зробив висновок про необхідність відмови у задоволенні скарги заявника, визначивши свої власні вимоги до заяви про вчинення злочину, відмінні від вимог ст. 214 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, ухвалюючи рішення про залишення скарги без задоволення, залишив поза увагою імперативність норми статті 214 КПК України та об`єктивно не дослідив обставини справи.

Відтак, на думку сторони захисту, з огляду на викладені в апеляційній скарзі доводи, оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбаченого, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, аналіз положень ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_6 18 квітня 2024 року подала до Офісу Генерального прокурора заяву, в якій просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення службовими особами Головного слідчого управління Національної поліції України кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України та розпочати досудове розслідування.

Однак відомості до ЄРДР за заявою адвокат ОСОБА_6 не були внесені, у зв`язку з чим вона звернулась із скаргою до суду, у якій просила зобов`язати прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліцією України та органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 внести до ЄРДР відомості за заявою від 18.07.2024 про вчинення службовими особами Головного слідчого управління Національної поліції України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги адвокату ОСОБА_8 , слідчий суддя виходив з того, що в поданій заяві не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили про ознаки кримінальних правопорушень , про які заявник зазначає в своїй скарзі, а свідчать про оскарження процесуальних та службових дій уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023.

Окрім того, слідчий суддя виходив з того, що підставою початку досудового розслідування є не будь які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Висновок, викладений в ухвалі слідчого судді про те, що в поданій заяві не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б ознаки кримінальних правопорушень, про які заявник зазначає в своїй скарзі, а свідчать про оскарження процесуальний та службових дій уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 17.02.2023 відповідає фактичним обставинам провадження, та є, на думку колегії суддів, обґрунтованим.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не містить жодних доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Наведене указує на обов`язковість викладення у заяві про злочин обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Аналіз заявою ОСОБА_8 дає підстави стверджувати про те, що такі обставини нею у цій заяві не викладені, що дійсно дає підстави стверджувати те, що указана заява не є заявою про злочин. Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Наведене указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Достатніх підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційна скарга не містить.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що висловлених у заяві тверджень недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень. Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді є вмотивованою та підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376,405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Новомиргородський цукор» - без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Новомиргородський цукор» на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.07.2024 вх. № 163071-24 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3