Справа № 128/4600/24
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» на засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 за ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

про застосування ст.ст. 5, 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» щодо засудженого ОСОБА_4 про застосування ст.ст. 5, 74 КК України, у зв`язку з набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити засудженого від відбування покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.06.2022, враховуючи вартість викраденого ним майна на час вчинення кримінального правопорушення, за яке він засуджений даним вироком, та вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 за ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 70 КК України, без застосування сукупності вироків, з остаточним покаранням у виді 5 років позбавлення волі.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 засуджений вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 за ч. 3 ст 309 КК України до 5 років позбавлення волі, ч. 1 ст. 313 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України враховано вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 30.06.2022, яким він був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

За вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.06.2022 ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме 28.10.2021 на суму 687, 50 грн.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2021 становив 2 270 грн, в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, на суму 687, 50 грн у 2021 році, на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі № 128/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння. Із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.06.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки кримінальна караність діяння, за яке він засуджений даним вироком, скасована.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 також засуджений вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України, які не є такими, що входять до поняття «дрібного викрадення чужого майна», тому підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за вказаним вироком відсутні, тому засуджений підлягає продовженню відбування призначеного йому покарання за дані діяння.

Та оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 із застосуванням ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Зокрема, ОСОБА_4 слід вважати засудженим та таким, що відбуває покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 за ч. 3 ст. 309 до покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 313 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, із призначеним остаточним покаранням відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі, без застосування сукупності вироків, враховуючи вищевикладені обставини.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.06.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 313 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, із призначеним остаточним покаранням відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: