УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який не одружений, має на утриманні малолітню дитину, за контрактом проходить службу у військові частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001111 від 14.08.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у тому, що він, перебуваючи на посаді охоронця ТОВ «Науково-дослідний і проектний інститут титану», знаходячись на робочій зміні, в період часу з 17.04.2024, маючи доступ до ключів від усіх офісних приміщень, у нічний час, коли головні вхідні двері у будівлю були зачинені, відчиняв приміщення та оглядав його на наявність матеріальних цінностей, відчинивши кабінет №2, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 92-А, ОСОБА_4 виявив сейф, усередині якого знаходився гаманець з грошовими коштами у кількості 10 000 євро, що на момент скоєння правопорушення відповідно даних НБУ складало 428 400 гривень.

У подальшому, перебуваючи на робочих змінах, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу проник до приміщення кабінету №2, що розташований в будинку №92-А, по вулиці Незалежної України, в м. Запоріжжя, де переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись ключем від сейфу, який дістав з шухлядки столу, таємно викрав грошові кошти у сумі 2 000 євро, що на момент скоєння кримінального правопорушення, відповідно до даних НБУ складало 85 680 гривень, переконавшись, що власник коштів не помітив крадіжки, в подальшому на своїй зміні ОСОБА_4 знову проник до приміщення кабінету, та викрав з гаманця 3 000 євро, що еквівалентно 128 520 гривень, перебуваючи на робочій зміні, але не пізніше 17.05.2024, останній втретє проник до приміщення кабінету №2 та викрав вказаний гаманець разом із залишком у вигляді 5 000 євро, що на момент скоєння правопорушення складало 214 200 гривень.

У подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ФОП ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 428 400 гривень.

28.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З урахуванням матеріалів, що характеризують особу підозрюваного, а також зібраних під час досудового розслідування доказів, слідчим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може ухилятись від органу досудового розслідування та, у подальшому, від суду.

Крім того, ОСОБА_4 обізнаний про місце проживання потерпілого та свідків, а тому є підстави вважати, що знаходячись на свободі, з метою уникнення від відповідальності він буде шляхом застосування насильства, залякувань або вмовлянь впливати на вказаних осіб.

На підтвердження вказаного факту свідчить і те, що останній надавав розписку потерпілому про відшкодування матеріальної шкоди, однак з квітня 2024 року по сьогоднішній день не вживав жодних заходів щодо відшкодування шкоди.

Відсутність постійного джерела доходів може свідчити про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , з метою здобутку грошових коштів, вчинить інші кримінальні правопорушення. Про вказаний факт свідчить також й те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів.

Слідчий зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Також, зазначив, що у нього за місцем проживання було проведено обшук, повідомлення про підозру вручено бабусі, та слідчий розмовляв із ОСОБА_4 по телефону, однак він на виклики не з`являвся та його місце перебування до затримання не було відоме. До того ж, із інформації, яка надана АТ «Універсал Банк» по рахунками ОСОБА_4 убачається, що він з квітня по липень 2024 року поповнював свої карткові рахунки та у подальшому вказані кошти переводив на букмекерські компанії, тобто ставив ставки.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила, просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки його за станом здоров`я неможливо утримувати у слідчому ізоляторі. Зазначила, що підозра не вручена особисто ОСОБА_4 , а лише його бабусі. ОСОБА_4 дійсно викрав грошові кошти аби зберегти сім`ю, яка знаходиться за кордоном та допомогти сину. З червня 2024 року ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом, щоб віддати борг потерпілому. У жовтні 2024 року він отримав поранення під час виконання бойового завдання, та з того часу проходить лікування. Від органу досудового розслідування підозрюваний не переховувався, він просто не знав, про кримінальне провадження. Співробітники поліції затримали його у ТЦК та СП, де він отримав направлення на проходження ВЛК.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, підтримав свого захисника. Зазначив, що він хоче відшкодувати шкоду потерпілому, для чого мав намір отримати кредит в Банку, проте, реєстри на даний час не працюють, а тому грошові кошти йому не були надані у кредит. Він не збирався переховуватись від слідства, про підозру він не знав. Грошові кошти, які він викрав у потерпілого він відправив терміналом своїй сім`ї, яка знаходиться за кордоном. Він деякий час проживав за іншою адресою, а так проживає з бабусею, однак йому невідомо отримувала вона повідомлення про підозру чи ні.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя встановив наступне.

СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001111 від 14.08.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке було вручено бабусі ОСОБА_4 , з якою він зареєстрований та проживає за однією адресою.

Постановами слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 23.12.2024 ОСОБА_4 оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді від 23.12.2024 клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.12.2024 ОСОБА_4 було затримано на підставі ухвали слідчого судді від 23.12.2024, про складено відповідний протокол затримання.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 27.12.2024 відновлено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання, та не оспорюється стороною захисту.

Посилання захисника підозрюваного на те, що ОСОБА_4 не отримував повідомлення про підозру у встановленому законом порядку, спростовуються матеріалами кримінального провадження, оскільки з наявних матеріалів слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру було вручено бабусі ОСОБА_4 , що відповідає положенням ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, згідно яких, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка/повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає.

Тобто, слідчим, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_4 за місцем проживання, було вручено повідомлення про підозру бабці ОСОБА_4 , з якою він проживає.

Також, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено в умовах воєнного стану, він відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та обставини його вчинення, а саме, що ОСОБА_4 вчиняв злочин, у якому підозрюється, перебуваючи на робочому місці, та протягом тривалого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував обставини викладені у підозрі, та повідомив, що він дійсно викрав грошові кошти у потерпілого.

Також, ОСОБА_4 зазначив, що грошові кошти він викрав для збереження своєї сім`ї, та перерахував їх своїй дружині і їх сину, за кордон.

Разом з тим, вказані доводи ОСОБА_4 слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_4 не надано доказів перерахування грошових коштів за кордон на рахунок його сім`ї.

Також, слідчий суддя враховує інформацію, яка надана АТ «Універсал Банк» по рахунками ОСОБА_4 , та долучена до матеріалів клопотання, з якої убачається, що ОСОБА_4 з квітня по липень 2024 року неодноразово поповнював свої карткові рахунки та у подальшому значну частину коштів переводив на букмекерські компанії, тобто ставив ставки, що спростовує його доводи про переведення коштів на рахунок сім`ї та може свідчить про його ігрову залежність.

ОСОБА_4 офіційно не одружений, проходить військову службу за контрактом, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, де, як зазначив ОСОБА_4 у судовому засіданні він постійно проживає, однак деякий час він проживав за іншою адресою, при цьому причин зміни місця свого проживання ОСОБА_4 у судовому засіданні не міг пояснити, що на переконання слідчого судді свідчить про те, що він переховувався від органу досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування, на виклики слідчого не з`являвся, у зв`язку із чим слідчим було оголошено його у розшук.

Посилання ОСОБА_4 на те, що йому не було відомо про те, що існує кримінальне провадження і що він є підозрюваною особою, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 було достовірно відомо про існування вказаного кримінального провадження, оскільки сам у судовому засіданні підтвердив, що слідчий телефонував йому на номер мобільного телефону під час проведення обшуку у нього вдома, ОСОБА_4 писав розписку про намір відшкодувати шкоду потерпілому, однак він ухилявся від явки до слідчого.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснював, що розмовляв зі слідчим коли перебував у лікарні, разом із тим доказів цьому слідчому судді надано не було. Медичними документами підтверджується, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні до 01.11.2024, а зі слідчим він розмовляв значно пізніше, у день проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного, 28.11.2024. Однак з цього часу до моменту затримання ОСОБА_9 , перебуваючи у відпустці, жодного разу до органу досудового розслідування не з`явися, що свідчить про його умисне ухилення від слідства.

У судовому засіданні ОСОБА_4 зазначав, що бажає відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому, для чого він хотів взяти грошові кошти в кредит, однак слідчий суддя враховує, що з травня по грудень 2024 року ОСОБА_4 жодних дій для відшкодування шкоди потерпілому не здійснив, незважаючи на те, що з червня 2024 року регулярно отримував заробітну плату як військовослужбовець за контрактом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, об`єктивно існують.

З урахуванням існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності та переховувався від органу досудового розслідування, а також обставини вчинення злочину у якому він підозрюється, зокрема, вчинення злочину під час дії воєнного стану, на робочому місці, протягом тривалого часу, а також оцінюючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник підозрюваного зазначала про те, що до ОСОБА_4 неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я, зокрема, у зв`язку із тим, що під час виконання бойового завдання у жовтні 2024 року він отримав важке порання, та досі потребує лікування.

Із долучених стороною захисту у судовому засіданні документів слідчим суддею встановлено, що дійсно з жовтня 2024 по листопад 2024 року ОСОБА_4 проходив стаціонарне лікування у зв`язку із пораненням.

Разом з тим, слідчому судді не надано документів з яких би можливо було встановити, що ОСОБА_4 і станом на теперішній час потребує лікування, у тому числі операційного втручання про яке зазначала адвокат ОСОБА_5 .

За таких обставин, слідчий суддя доходить до висновку, що даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, однак, на переконання слідчого судді, такий запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який свідомо ухилявся від явки до слідчого та переховувався від органу досудового розслідування, а також може мати негативні наслідки для кримінального провадження.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в межах розміру, який передбачено п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 90 840 грн., оскільки на переконання слідчого судді саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання підозрюваним його обов`язків.

Враховуючи вимоги ст. ст. 219, 280, 281, 282 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, в межах строку досудового розслідування, який, з урахуванням дати вручення повідомлення про підозру, зупинення строку досудового розслідування та його відновлення, закінчується 01 лютого 2025 року включно.

З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 01 лютого 2025 року включно.

Встановити заставу - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_4 .

У разі внесення застави і звільнення підозрюваного з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після її внесення та перевірки відповідного документа негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 01 лютого 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання цієї ухвали.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 грудня 2024 року.

Повний текст ухвали складено 27 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1