Справа № 373/2859/24
Номер провадження 1-кп/373/118/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (ЄРДР №0000486) за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, одруженого, який працює водієм-монтажником в «СВ-ТЕЛЕКОМ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2024 року, близько 21:35 год., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи пункт 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», рухаючись по автодорозі - вулиці Богдана Хмельницького (поблизу буд. 178) міста Переяслав Бориспільського району Київської області зі сторони міста Бориспіль, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив злочинну недбалість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, рухаючись в населеному пункті зі швидкістю близько 80 км/год, значно перевищив її допустиме значення, чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.», при виникненні небезпеки (перешкоди) для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», внаслідок чого допустив зіткнення з мопедом «Viper» без реєстраційного номера під керуванням ОСОБА_7 , який рухався попереду в попутному напрямку в його смузі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда «Viper» без реєстраційного номера ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

Смерть ОСОБА_7 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів, з розвитком крововтрати та шоку.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), д), 2.9 а), 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушив правила безпеки дорожнього руху як особа, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що 29 вересня 2024 року, близько 21:35 год., на власному автомобілі «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався зі сторони КП (зі сторони міста Бориспіль) в місто Переяслав. Він перебував за кермом автомобіля, на передньому пасажирському сидінні перебувала його дружина. Їхав швидко. Попередньо випив приблизно бутилку коньяку. Проїхавши автозаправку «SHELL» та доїжджаючи до повороту на одну з прилеглих вулиць, прямо перед автомобілем, в попутному напрямку руху побачив на дорозі мопед. Рухався чи стояв мопед не знає. Побачивши в останній момент мопед, одразу натиснув на гальма, однак відбулось зіткнення, внаслідок якого потерпілий перелетів через автомобіль. Одразу після зіткнення вийшов з автомобіля і побачив потерпілого, який лежав на дорозі, головою упертий в бордюр. Після цього зупинив карету швидкої допомоги, що проїжджала повз, лікарі якої намагались надати першу допомогу потерпілому та реанімувати його. В наступному, лікарі швидкої викликали поліцію. Місце ДТП з моменту зіткнення не залишав. Жодних грошових коштів батьку потерпілого не сплачував, оскільки одразу був затриманий і перебуває з того часу під вартою. Відзначив, що дуже жалкує за свої дії, не хотів і не думав, що так станеться, цивільний позов визнав повністю.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 , враховує наступне.

ОСОБА_5 одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина з інвалідністю, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

В судовому засіданні обвинувачений відверто визнав провину у вчиненому злочині, щиро розкаявся у вчиненому, критично оцінив свої дії, відзначив, що готовий нести відповідальність, неодноразово просив вибачення за свої дії у батьків загиблого.

Крім того, посткримінальна поведінка обвинуваченого, яка виразилася в ініціативі зупинки карети швидкої допомоги з метою надання допомоги потерпілому, свідчить про його бажання виправити ситуацію, що склалася.

Також, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування шляхом належної участі у слідчих діях, що стороною обвинувачення не заперечувалось.

З огляду на наведене, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире розкаяння винного, і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Водночас, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. І хоча дії обвинуваченого, які полягали у порушенні правил дорожнього руху, є необережними, однак призвели до непоправних наслідків, що настали, - у виді загибелі людини.

Також суд враховує складену органом пробації досудову доповідь, згідно з якою ризики вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 та його небезпеки для суспільства є середніми; оцінка ризиків свідчить про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від сусупільства.

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, визначеному в межах нижньої межі санкції статті ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України, як про це просив захисник, судом не встановлено, оскільки обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не вбачається.

Вирішуючи питання про додаткове покарання, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Також потерпілий ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника ці витрати.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа також має право на відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав повністю і таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином суд дійшов висновку, що заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов підлягає задоволенню із стягненням з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди у розмірі 63 798, 80 грн та моральної шкоди у розмірі 800 000 грн.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів та інших судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст.100, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання - 30.09.2024.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 63 798 (шістдесят три тисячі сімсот дев`яносто вісім) гривень 80 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 800 000 (вісімсот тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 78 890 (сімдесят вісім тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 97 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року на автомобіль «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року на мопед «Viper» без реєстраційного номера.

Речові докази:

- автомобіль «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_5 як законному володільцю;

- мопед «Viper» без реєстраційного номера, мобільний телефон марки «Motorola», - повернути власнику;

- розбитий цоколь лампи задньої фари мопеда марки «Viper» без реєстраційного номера, - знищити;

- компакт-диск з відеозаписами з боді-камер поліцейських СРПП ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження «Безпечне місто», на якому зафіксовано порушення ПДР України водієм автомобіля «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед ДТП, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1