Справа № 569/3411/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000630 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, звернулася до суду із вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що виробництво і обіг підакцизних товарів регулюється державою та здійснюється суб`єктами господарювання за наявності спеціальних дозволів (ліцензій), з метою незаконного збагачення, зберігала з метою збуту незаконно виготовлені підакцизні товари, а саме алкогольні напої та тютюнові вироби.

Так, ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем (основний вид діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування), з корисливих мотивів, маючи на меті отримання доходів за рахунок засобів, здобутих в результаті заняття незаконним видом діяльності, порушуючи вимоги законодавства України про виробництво та обіг підакцизних товарів, до яких, згідно з вимогами п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України, відносяться алкогольні напої та тютюнові вироби, зокрема, ст. ст. 2, 8, 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального»; п.7 ч.1 ст.7, ч.9 ст.9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», усвідомлюючи суспільно протиправний характер свого діяння, не маючи ліцензій на виготовлення та торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами та маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на виробництво та реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюновими виробами, які не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативних документів, що діють в Україні, без сплати акцизного податку, в порушення вимог п. п. 222.1.3 п.222.1 ст.222, п.226.1, п.226.2, п.226.6, п.226.9 ст.226, п.228.9 ст.228 Податкового кодексу України, які передбачають обов`язки сплати акцизного податку суб`єктами господарювання при торгівлі підакцизними товарами, забезпечення маркування алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць марками акцизного податку встановленого зразка, що є умовою продажу таких товарів, та встановлюють відповідальність продавців таких товарів, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на особисте збагачення, з метою подальшого збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів, свідомо й достовірно знаючи про факти незаконності їх виготовлення, за формою, видом та відмінними ознаками, усвідомлюючи суспільно протиправний характер свого діяння, маючи намір займатися діяльністю, спрямованою на реалізацію населенню незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, зберігала підакцизні товари до моменту викриття зазначеної протиправної діяльності працівниками поліції, а саме до 12 год. 55 хв. 21.11.2024. В ході проведеного зазначеного санкціонованого обшуку у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 14 скляних пляшок ємністю 0,5 л кожна з етикеткою «УЛЮБЛЕНА Пшенична класична», 19 скляних пляшок ємністю 0,5 л кожна з етикеткою «Nemiroff», 2 пластикові пляшки ємністю 0,5 л кожна з рідиною з характерним запахом спирту, 11 пачок цигарок з написом «Compliment» без марок акцизного податку, які остання зберігала у приміщенні магазину «Продукти» за адресою: м. Радивилів, вул. Мазепи, 4, Рівненської області.

Вилучені незаконно виготовлені підакцизні товари, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-24/15366-ФХД від 22.01.2025 не відповідають вимогам та стандартам, що затверджені і зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативним документам, що діють в Україні.

18.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру щодо незаконного зберігання з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Вина підозрюваної ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних доказів по справі, зокрема протоколом обшуку, протоколом огляду, висновками експертиз, матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими здобутими в ході досудового розслідування доказами, протоколом допиту підозрюваної.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Покликаючись на викладені обставини, слідчий вказує на необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та для забезпечення її явки до органу досудового розслідування та своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню, слідчий просить також покласти на останню обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`янання щодо ОСОБА_4 , просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та просили здійснювати його розгляд без фікусування судового процесу технічними засобами.

Із урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000630 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

В межах даного кримінального провадження, за вищевказаних обставин, 18.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин.

Відповідно до п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Під час розгляду клопотання, слідчим доведено наявність заявлених ним ризиків, а саме те, що підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, яке відповідно до класифікації є нетяжким злочином.

У разі необрання запобіжного заходу підозрювана ОСОБА_4 зможе не прибувати на виклики до органу досудового розслідування, суду, без поважних причини з метою затягування строку досудового розслідування та уникнення кримінальної відповідальності, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також вона з метою уникнення покарання за вчинене може безперешкодно покинути місце свого проживання та переїхати в іншу місцевість, у зв`язку із чим не буде з`являтись за викликами слідчого, прокурора та суду. Крім того у разі необрання запобіжного заходу підозрювана може незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини, застосування ОСОБА_4 найбільш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечить належну поведінку підозрюваноїо, виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, та прокурор при його розгляді довели про наявність достатніх даних застосувати до підозрюваної саме такий вид запобіжного заходу.

Крім того, суд приходить до переконання про розумність підозри і вважає, що "розумність підозри, на якій грунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо, вчинила злочин". "Для розумної підозри у значенні статті 5 параграфу 1 (с) потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей Кримінального Кодексу які визначають злочинну поведінку".

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Застосування відносно ОСОБА_4 найбільш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України та забезпечить належну поведінку підозрюваної, виконання нею процесуальних обов`язків та унеможливить спроби перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Враховуючи надані та досліджені в судовому засіданні матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 196, 376, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.04.2025.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого.

- повідомляти слідчого про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов"язків до 19.04.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до СУ ГУНП в Рівненській області, та контроль за виконанням особистого зобов"язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває справа.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя