УХВАЛА

04 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 322/178/23

провадження № 51-1227ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на судові рішення щодо нього.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. В недотримання указаної норми у касаційній скарзі не зазначено які конкретно судові рішення ОСОБА_4 оскаржує до суду касаційної інстанції, що позбавляє суд можливості визначити предмет касаційного перегляду.

Так, ОСОБА_4 просить дослідити і надати правову оцінку вироку Новомиколаївського районного суду Запорізької області, не зазначаючи дату його ухвалення. Попри те, що до касаційної скарги додано копію вироку, не зазначення в касаційній скарзі того, яке конкретно судове рішення засуджений оскаржує до суду касаційної інстанції, позбавляє суд можливості визначити предмет касаційного перегляду.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Всупереч вищезазначеним нормам кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності оскарженого ним судового рішення в контексті приписів статей 412-414 КПК, обмежуючись лише загальним твердженням про невідповідність вироку суду першої інстанції чинному законодавству.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати, серед іншого, положенням ст. 436 цього Кодексу.

У недотримання положеньп. 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі не наведено вимог до суду касаційної інстанції, які би відповідали приписам ст. 436 КПК, оскільки ОСОБА_4 просить переглянути відеозаписи судових засідань суду першої інстанції, що не узгоджується з приписами ч. 2 ст. 433 КПК.

Крім того, ОСОБА_4 у касаційній скарзі посилається на те, що апеляційний суд відмовив у перегляді відеозаписів судових засідань. При цьому засуджений не просить переглянути рішення апеляційного суду та, відповідно, не зазначає, яке рішення має ухвалити Касаційний кримінальний суд за результатом перегляду рішення апеляційного суду, не наводить конкретні порушення норм матеріального або процесуального закону, яких, на його думку, допустився суд апеляційної інстанції, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК.

Крім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду.

Вказане вище унеможливлює визначення як меж касаційного перегляду, так і його предмету.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 вказаного Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3