Справа № 438/1897/24
Провадження № 1-кп/438/27/2025
В И Р О К

іменем України

31 січня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000830 від 15.08.2024 р. відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого директором МПП «Русич», несудимого в силу ст. 89 КК України, військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, студента 2-го курсу відокремленого структурного підрозділу «Маріупольський машинобудівний коледж Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет», раніше несудимого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та мешкаючого в АДРЕСА_2

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та угоди про визнання винуватості від 15.01.2025 р.

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 р. о 20:25 год, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним автодорогою в межах населеного пункту м. Борислав Дрогобицького району Львівської області по вул. Трускавецька біля будинку № 90, виконуючи маневр лівого пороту на територію продуктового магазину «EUROSPAR», порушив вимоги Розділу 1 п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»), Розділу 10 п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху та, не надавши перевагу в русі зустрічному транспортному засобі, розпочав маневр повороту ліворуч на прилеглу територію, виїхав на зустрічну суму для руху, на якій допустив зіткнення із мотоциклом марки «Honda CB 1000R», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку до вул. Володимира Великого.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди кермувальник мотоцикла марки «Honda CB 1000R» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та закритої хребетно-спинкомозкової травми, а неповнолітня пасажирка цього мотоцикла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної клітки та органів черевної порожнини.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

14.08.2024 р. о 20:25 год, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним мотоциклом марки «Honda CB 1000R», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись ним із перевищенням максимальної швидкості автодорогою в межах населеного пункту м. Борислав Дрогобицького району Львівської області по вул. Трускавецька біля будинку № 90 у напрямку до вул. Володимира Великого, не маючи при тому посвідчення на право керування транспортним засобом, порушив вимоги Розділу 1 п. 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху» та «дати дорогу»), Розділу 2 п.п. 2.1 підпункту «а», 2.3 підпункт «б», Розділу 12 п.п. 12.3, 12.4, 12.9 підпункт «б» Правил дорожнього руху, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху та, рухаючись по прямій ділянці дороги і маючи об`єктивну можливість, з моменту виникнення небезпеки для руху, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, навпаки продовжив рух та, як наслідок, допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час виконував маневр пороту ліворуч на прилеглу територію.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня пасажирка мотоцикла марки «Honda CB 1000R» - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тяжке тілесне ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної клітки та органів черевної порожнини.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні як обвинуваченийОСОБА_6 , так і обвинувачений ОСОБА_7 , свою провину визнали повністю, щиро покаялися, та пояснили, що вчинили кримінальне правопорушення при обставинах, зазначених у обвинувальному акті. Не заперечували проти відшкодування понесених державою процесуальних витрат.

Крім того, на адресу суду надійшла угода про визнання винуватості від 15.01.2025 р., яку укладено між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 за згодою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , її законного представника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 , , та за участю захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а також узгодженого основного покарання у вигляді трьох років та шести місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків її невиконання.

На адресу суду також надійшла угода про визнання винуватості від 15.01.2025 р., яку укладено між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_7 за згодою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , її законного представника ОСОБА_9 , а також за участю захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а також узгодженого основного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків її невиконання.

У зв`язку із цим обвинуваченим роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо права оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обов`язків.

Під час судового засідання обидва обвинувачені стверджували, що вони цілком розуміють: 1) що мають право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, та мають такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Крім цього, обвинуваченіОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначили, що вищевказані угоди укладені ними з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просили суд затвердити укладені ними із прокурором угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягали на затвердженні угод.

Заслухавши думки сторін, суд вважає, що обидві угоди підлягають затвердженню, оскільки відповідають вимогам ст. 472 КПК України, умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угоди укладено добровільно, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останніх наявні.

Дії ОСОБА_6 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

Дії ОСОБА_7 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуваті у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та підлягають за це покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Дослідженням даних щодо осіб обвинувачених встановлено наступне.

ОСОБА_6 не судимий в силу ст. 89 КК України, позитивно характеризується, працює, має сім`ю та утриманців, матеріально допомагає Збройним силам України, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

ОСОБА_7 є студентом денної форми навчання, неодружений, несудимий і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має маму-інваліда, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання обох обвинувачених, є - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Щодо ОСОБА_6 , то ще й повне добровільне відшкодування потерпілим завданої злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, не встановлено.

Відповідно до висновку Дрогобицького районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (досудової доповіді) від 28.11.2024 р., з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , умов їхньої життєдіяльності, відносин у суспільстві, а також низьку ймовірність вчинення ними повторного правопорушення, можливе їхнє виправлення без ізоляції від суспільства, та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на засуджених певних обов`язків.

Також, суд приймає до уваги думку потерпілих, які не мають жодних претензій до обвинувачених та примирилися із ними.

На підставі викладеного, суд цілком погоджується з умовами угоди, за якими обвинуваченим слід призначити основне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, оскільки, зважаючи на особи обвинувачених, інші види покарань до них застосовувати або недоречно, або неможливо.

Крім того, суд, приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, характеризуючи дані щодо обвинувачених, доходить висновку про можливість їхнього виправлення без реального відбування основного покарання, та від цього погоджується з умовами угод щодо звільнення обвинувачених від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком, тривалістю у мінімальних межах, передбачених ч. 4 ст. 75 КК України, та поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Також в суду немає підстав для незастосування до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи обставини, що приймаються до уваги при обранні виду та міри кримінального покарання. При цьому, таке додаткове покарання підлягає самостійному виконанню.

Приймаючи до уваги характер трудової діяльності обвинуваченого ОСОБА_6 , його діяльність зі сприяння Збройним Силам України у відсічі збройної агресії, суд вважає за можливе не застосовувати до нього додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Речові докази: автомобіль та мотоцикл, згідно вимог ст. 100 КПК України слід повернути власникам, скасувавши їхній арешт, оскільки на даний час відпали підстави для арешту вказаного майна. Інші речові докази підлягають зберіганню у матеріалах кримінального провадження.

Підлягають відшкодуванню з боку обвинувачених у повному обсязі процесуальні витрати, з розподілом у рівних частках.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15.01.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000830 від 15.08.2024 р., укладену між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 за згодою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , її законного представника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 , та за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому основне покарання у вигляді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі без додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік, та на підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Затвердити угоду від 15.01.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000830 від 15.08.2024 р., укладену між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_7 за згодою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , її законного представника ОСОБА_9 , та за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому основне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з додатковим покаранням у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік, та на підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Речові докази:

автомобіль марки «Skoda Оctavia» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 повернути власнику, скасувавши вжитий ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2024 р. арешт;

мотоцикл марки «Honda CB 1000R» р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 повернути власнику, скасувавши вжитий ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2024 р. арешт;

ДВД-диски з відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження;

медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 , яка зберігається у КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» ДМР залишити за належністю.

Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у загальній сумі 19 693,06 (дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три грн. 06 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у загальній сумі 19 693,06 (дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три грн. 06 коп.) гривень.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що, відповідно ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_12