Справа №639/1589/24
Провадження № 1-КП/639/124/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/1589/24 (в ЄРДР №0000060 від 21.01.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого монтером колії комунального підприємства «Харківський метрополітен», раніше не судимого, зареєстрованого як ВПО та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

21.01.2024, приблизно о 17 год 45 хв, ОСОБА_3 цілеспрямовано прибув до приміщення продуктового павільйону «Овочевий», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Власенко, 5, де під час спішування з колишньою співмешканкою ОСОБА_9 в нього виник кримінально протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Надалі ОСОБА_3 , перебуваючи біля входу до продуктового павільйону «Овочевий» за адресою: м. Харків, вул. Власенко, 5, розуміючи, що знаходиться в громадському місці, прагнучі показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок інших осіб, протиставив себе суспільству, державі, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав висловлюватися висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , а потім, продовжуючи свої протиправні дії, дістав з кишені піротехнічний засіб - імітаційно-тренувальний виріб «ПІРО-5», витягнув з нього запобіжне кільце і кинув в приміщення торгового павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому були відсутні будь-які особи. Внаслідок вибуху вказаного піротехнічного засобу було пошкоджено стелю торгового павільйону у вигляді чотирьох наскрізних отворів внутрішньої обшивки.

Надалі ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, достав із наявної у нього сумки п`яти зарядний пістолет «ПФМ-1» калібру 4 мм виробництва фірми ТОВ «ОЕМ», призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера калібру 4мм, висловлюючи можливість застрелитися, після чого, на прохання свідка ОСОБА_10 заспокоїтися, залишив місце події.

Внаслідок вчинення вказаних хуліганських дій ОСОБА_11 21.01.2024 в період часу з 17 год. 45 хв. до 21 год. 00 було тимчасово порушено нормальну діяльність торгового павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, визнав частково, заперечував факт застосування ним предметів для нанесення будь-кому тілесних ушкоджень. При цьому пояснив, що дійсно 21 січня 2024 року біля магазина/кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 між ним і його співмешканкою ОСОБА_9 , реалізатором зазначеного кіоску, мала місце сварка, яка виникла на підґрунті ревнощів. З ОСОБА_9 він мав тісні стосунки, починаючи з 2018 року вони разом проживали в його квартирі, він пропонував їй створити з ним одну сім`ю. Однак в цей день, 21.01.2024 року, який був у нього вихідним днем, він побачив ОСОБА_9 , яка каталась в автомобілі з іншим чоловіком і це викликало у нього почуття ревнощів. По телефону він запитав у ОСОБА_9 , де вона знаходиться і та відповіла, що в овочевому кіоску по АДРЕСА_2 . Близько 17 години він прийшов до кіоска, в якому, крім ОСОБА_9 і їх спільного знайомого ОСОБА_12 , нікого більше не було. Він став з`ясовувати з ОСОБА_9 стосунки, дорікав їй, що неприпустимо кататися з іншим чоловіком, одночасно знаходячись у близьких стосунках з ним. Розмовляли на підвищених тонах, декілька разів він виходив з кіоску, потім повертався і знову з`ясовували свої стосунки. Потім він пішов до себе в квартиру, взяв там петарду під назвою «ПІРО-5», поклав її в карман куртки, також взяв пневматичний пістолет, поклав його в сумку і знову пішов до овочевого павільйону. Там продовжив з`ясовувати стосунки з ОСОБА_9 , потім вони вийшли з овочевого павільйону. В той момент, коли ОСОБА_9 і ОСОБА_13 стояли неподалік від входу в павільйон і палили цигарки, він дістав з кармана куртки петарду «ПІРО-5», витягнув запобіжне кільце і кинув її через відкриті двері в павільйон. Після того, як пролунав вибух, ОСОБА_9 сказала: «Навіщо ти це зробив» і зайшла всередину овочевого павільйону, а він дістав із сумки пістолет і сказав ОСОБА_14 : «Ну що, мені застрелитися?». ОСОБА_13 заспокоїв його, він пішов додому. Спиртні напої вживав лише після того, як після конфлікту біля кіоску і підриву петарди покинув місце події.

Стверджує, що петарда «ПІРО-5» не схожа на гранату, що вона має пластиковий корпус і за розміром менша бойової гранати, придбав він її у лютому місяці 2018 року на Центральному ринку м. Харкова в тих рядах, де продається військовий одяг « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Пістолет придбав у 2015 році в магазині з продажу зброї « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». В інструкції було зазначено, що постріли з цього пістолета відбуваються за рахунок енергії від реакції бертолетової солі. Петарда і пістолет зберігалися в його квартирі на холодильнику. ОСОБА_9 їх бачила і коли запитала навіщо вони там, то він її заспокоїв, пояснивши, що то звичайна петарда.

ОСОБА_3 запевняв, що піротехнічний засіб «ПІРО-5», який він називає петардою, і пістолет він взяв в квартирі та пішов з ними до овочевого павільйону лише через відчуття ревнощів і бажання налякати ОСОБА_9 , що нікому за їх допомогою шкоди здоров`ю заподіювати не бажав і не заподіяв, хоча перешкод для цього не було.

Свій вчинок 21.01.2024 року ОСОБА_3 засуджує і вважає, що діяв нерозсудливо, під впливом почуттів ревнощів і образливої, як на його думку, поведінки ОСОБА_9 , з якою, починаючи з 2018 року, проживав в одній квартирі, мав близькі стосунки і мав намір створити сім`ю.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Потерпіла ОСОБА_7 надала суду покази, що з ОСОБА_3 знайома декілька років, оскільки з ним разом раніше працював її покійний чоловік. ОСОБА_9 працює у неї у якості продавця в овочевому павільйоні по АДРЕСА_2 з 2022 року. Саме ОСОБА_3 привів до неї ОСОБА_9 і просив прийняти на роботу. Їй відомо, що вони тривалий час проживали разом, що ОСОБА_3 дарував ОСОБА_9 обручку і пропонував одружитися. Проте з часом їх взаємовідносини ускладнилися, стали частіше виникати сварки, зі слів ОСОБА_9 їй відомо, що та мала намір покинути ОСОБА_3 .. В той день, 21.01.2024 року їй зателефонувала ОСОБА_9 і повідомила, що ОСОБА_3 прийшов до неї в овочевий павільйон, став знову з`ясовувати взаємовідносини, а потім щось кинув. Коли вона прийшла в свій кіоск, то побачила декілька невеликих отворів на внутрішньому пластиковому оздобленні торгівельного приміщення. Зі слів ОСОБА_9 довідалася, що вона в той день їздила в автомобілі з їх знайомим чоловіком на ім`я ОСОБА_15 , який підвозив її на роботу, що ОСОБА_3 їх побачив, прийшовши до неї в павільйон, вчинив з цього приводу сварку. В той момент, коли вона і її знайомий ОСОБА_16 стояли біля дверей овочевого павільйону, ОСОБА_3 кинув через відкриті двері в павільйон якийсь предмет, який вибухнув. Потерпіла стверджує, що внаслідок вказаної події майнової шкоди їй не завдано, що до ОСОБА_3 матеріальних чи інших претензій у неї немає, що після скоєного ОСОБА_3 приходив до неї і просив вибачення. Просила не карати ОСОБА_3 та звільнити його від відповідальності.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що у січні 2024 року, коли він знаходився в овочевому кіоску і розмовляв з продавцем ОСОБА_9 , туди ж прийшов їх спільний знайомий ОСОБА_3 , який почав сваритися з ОСОБА_9 , а він їх намагався заспокоїти. Сварка між ними сталася, як він зрозумів, з мотивів ревнощів. ОСОБА_3 декілька разів виходив з кіоску, потім повертався і знову між ним і ОСОБА_9 відбувалася сварка. Потім деякий час ОСОБА_3 не було і коли він разом з ОСОБА_9 вийшли з приміщення павільйону, стояли біля дверей і палили цигарки, знову прийшов ОСОБА_3 , який дістав із своєї сумки предмет, схожий на гранату, зробив один крок вперед до дверей кіоску і кинув цей предмет через відкриті двері в приміщення павільйону. Відразу відбувся спалах і пролунав ляскіт. В приміщенні кіоску в цей час нікого з людей не було. ОСОБА_9 запитала ОСОБА_3 : «Ну що ти робиш?» і покинула їх, зайшовши до кіоску, а ОСОБА_3 дістав предмет, схожий на пістолет і запитав: «Ну що, мені в голову собі вистрелити?». Нікому іншому ОСОБА_3 пістолетом не погрожував. Він почав знову заспокоювати ОСОБА_3 , з сусідніх кіосків вийшли люди, вони також щось говорили, але вже не пам`ятає що саме. ОСОБА_3 заспокоївся і пішов геть.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що з ОСОБА_3 знайома з березня 2019 року, підтримувала близькі стосунки, а в травні 2022 року переїхала до нього і до подій 21.01.2024 року проживала з ним в його квартирі АДРЕСА_3 . Відносини між ними були нестабільні, ОСОБА_3 на ґрунті ревнощів ображав її, вчиняв сварки. Через таку поведінку ОСОБА_3 вона вирішила розірвати з ним відносини, знайшла для себе іншу квартиру і вранці 21.01.2024 року їздила в ту квартиру, прибирала там, а потім поїхала в овочевий кіоск, розташований по АДРЕСА_2 , де вона працює продавцем. До місця роботи її підвіз їх спільний знайомий. Вдень до неї в кіоск прийшов ОСОБА_3 , у нього знову був приступ ревнощів, він почав сваритися. Декілька разів він покидав кіоск, потім знову приходив, знову вчиняв сварку, ображав її. Надвечір ОСОБА_3 знову прийшов до неї в кіоск, там же знаходився їх спільний знайомий ОСОБА_16 . Побачивши в руках ОСОБА_3 предмет, схожий на гранату, вона спробувала його заспокоїти, просила йти геть. Потім вони вийшли з приміщення магазину і коли стояли метрах в двох від приміщення магазину ОСОБА_3 вкинув гранату через відкриті двері в приміщення магазину і граната вибухнула. В кіоску в цей момент нікого не було. ОСОБА_17 запитав у ОСОБА_3 «Навіщо ти це робиш?» і відвів його вбік. Вона ж зайшла в магазин, оглянула приміщення, зателефонувала власниці кіоску і повідомила про вказану подію. Стверджує, що вона не бачила в подальшому, що після цього робив ОСОБА_3 і куди він подівся. Пістолетом він ні їй, ні іншим особам не погрожував, в той день пістолета в нього вона не бачила. Коли прийшла власник магазину, вона їй розповіла про те, що відбулося, а потім повідомила в поліцію.

Вказує, що раніше в квартирі бачила предмет, схожий на гранату, і висловила своє невдоволення наявністю цього предмета, але тоді ОСОБА_3 її заспокоїв, запевнивши, що то не граната, що той предмет безпечний. Однак вона не знала достеменно, що то було і коли побачила 21.01.2024 року його в руках ОСОБА_3 , то злякалася, побоюючись, що то є все ж таки граната.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що дійсно 21.01.2024, коли знаходилась на робочому місці продавця в торговому кіоску, розташованому по вул. Власенко в м. Харкові, вона почула якийсь хлопок, схожий на те, що автомобіль в`їхав в паркан. Але коли подивилась на вулицю через вікно, то нічого схожого не побачила. Через деякий час вона вийшла зі свого кіоску і побачила неподалік біля іншого кіоску працівників поліції. Що саме там сталося, їй невідомо, робота в її кіоску внаслідок тих подій порушена не була.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що взимку 2024 року, працюючи у якості продавця в кіоску, розташованому на торгівельному майданчику по вул. Власенко в м.Харкові, вона почула звук вибуху. Коли вийшла зі свого кіоску, то побачила, біля іншого кіоску працівників поліції і пожежників. Пошкоджень того кіоску вона не бачила, оскільки не наближалася до нього. З розмови людей, які там були, довідалася, що якийсь чоловік кинув гранату в кіоск. На її роботу вказана подія не вплинула, робочий процес в її кіоску не було порушено.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що взимку 2024, знаходячись в торговому кіоску по вул. Власенко в м. Харкові, де працювала продавцем, вона почула якийсь хлопок, схожий на вибух. Зі свого кіоску вона не виходила, оскільки в той час в кіоску знаходились покупці і вона продовжила їх обслуговувати. Пізніше вона вийшла і побачила поблизу іншого кіоску, в якому продавцем працювала дівчина на ім`я ОСОБА_21 , працівників поліції і пожежників. Пошкоджень вказаного кіоску вона не бачила.

Крім показів обвинуваченого, потерпілої і свідків, судом також безпосередньо було досліджено інші докази документи, протоколи слідчих дій, висновки експертів.

Так, згідно змісту протоколу огляду місця події старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області 21.01.2024 в період з 18.35 по 19.20 на підставі повідомлення служби 102 оглянуто приміщення кіоску «Овочевий», що знаходиться за адресом м.Харків, вул. Власенка 3. В ході огляду на підлозі виявлено чотири фрагменти матеріалу з полімеру оливкового кольору, на одному з яких мається напис «ПІРО-5», а також полімерний спусковий важіль. Вказані предмети упаковані до спеціального пакету PSP 1262185 і вилучені з місця огляду події. Залишків вибухової речовини не виявлено. Крім того, під час огляду пластикової обшивки стелі кіоску виявлено чотири пошкодження у виді отворів з нерівними краями діаметрами від 0,5 до 15 мм.

(а.11-17 матеріалів кримінального провадження №0000060)

За змістом заяви ОСОБА_7 від 21.01.2024 - в результаті хуліганських дій з боку ОСОБА_3 21.01.2024 було повністю припинено діяльність торгового павільйону в період часу з 17:30 до 21:00.

(а. 22 матеріалів кримінального провадження №0000060)

Згідно змісту протоколу огляду місця події 21.01.2024 в період з 18.35 по 19.20 старшим слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області на ділянці відкритої місцевості біля будинку №12 по вул. Власенка в м. Харкові виявлено громадянина ОСОБА_3 , який в присутності понятих добровільно видав слідчому предмет, схожий на пістолет, чорного кольору з маркуванням на рамці «ПМФ-1», 4 мм, ТОВ «СЕМ», із серійним номером Т14301891. Всередині пістолета знаходиться магазин, споряджений трьома патронами калібру 4 мм типу «Флобер».

(а. 18-19 матеріалів кримінального провадження №0000060)

Фрагменти уламків з полімеру оливкового кольору з написом «ПІРО-5» і полімерний спусковий важіль білого кольору, виявлені 21.01.2024 слідчим під час огляду місця події, кіоску «Овочевий» по вул. Власенка 3 в м. Харкові, а також предмет, схожий на пістолет, маючий маркування «ПМФ-1», 4 мм, ТОВ «СЕМ», серійний номер Т14301891, з магазином, споряджений трьома патронами типу «Флобер», вилучені слідчим 21.01.2024 біля будинку №12 по вул. Власенко в м. Харкові у ОСОБА_22 , постановами слідчого від 22.01.2024 визнані речовими доказами, згідно ухвали слідчого судді на них накладено арешт і вирішено помістити на зберігання до камери схову речових доказів відділу поліції №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

(а. 85-87, 105-106, 88-91, 110-113 матеріалів кримінального провадження №0000060)

Згідно висновку комплексної судової вибухо-технічної експертизи №КСЕ-19/121-24/4412 від 07.03.2024, здійсненої судовими експертами ОСОБА_23 і ОСОБА_24 . Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (далі НДЕКЦ), в ході дослідження вмісту спеціального полімерного пакету з маркуванням PSP 1262185, в якому знаходилися фрагменти уламків з полімеру оливкового кольору, полімерний спусковий важіль білого кольору і горох, вилучених слідчим 21.04.2024 з місця події (кіоску «Овочевий») встановлено, що у торговому кіоску «Овочевий» 21.01.2024 за адресом м. Харків, вул. Власенко 3, стався вибух імітаційно-тренувального виробу «ПІРО-5». Вказаний виріб не відноситься до категорії вибухових пристроїв чи бойових припасів, є піротехнічним засобом, який призначений для застосування у військово-спортивних іграх страйкбол, у військових реконструкціях та безпечного отримання навичок поводження з гранатою, використання яких дозволено лише на спеціально відведених майданчиках або полігонах. На наданих для дослідження об`єктах слідів вибухових речовин не виявлено.

(а.с.96-102 матеріалів кримінального провадження №0000060)

Судовий експерт ОСОБА_24 підтвердив висновки експертизи №КСЕ-19/121-24/4412 від 07.03.2024, зроблені ним та експертом ОСОБА_23 , і пояснив, що він, як судовий експерт сектору фізиком-хімічних досліджень, який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу», в процесі дослідження наданих на експертизу матеріалів фрагменту уламків з полімеру оливкового кольору, полімерного спускового важелю білого кольору та гороху не знайшов слідів вибухових речовин.

Судовий експерт ОСОБА_23 також підтвердив висновки експертизи №КСЕ-19/121-24/4412 від 07.03.2024, зроблені ним та експертом ОСОБА_24 , і пояснив, що внаслідок дослідження наданих їм об`єктів дійшли до висновку, що у торговому кіоску «Овочевий» 21.01.2024 по вул. Власенко в м. Харкові, стався вибух імітаційно-тренувального виробу «ПІРО-5», який не відноситься до категорії вибухових пристроїв чи бойових припасів, а є піротехнічним засобом, який призначений для навчальних цілей в військово-спортивних іграх «страйкбол». Вказаний виріб виготовлений з пластику, споряджений горохом та не призначений для ураження живої сили, метою його застосування є створення звукового та світлового ефекту.

Згідно висновку судово балістичної експертизи №СЕ-19/121-24/4478-БЛ від 05.03.2024 експерта Харківського НДЕКЦ наданий для дослідження пістолет, який виявлено згідно протоколу огляду місця події від 21.01.2024 біля будинку №12 по вул.Власенко в м.Харкові, до категорії вогнепальної зброї не відноситься, є придатний для використання за призначенням, тобто для проведення пострілів стандартними патронами Флобера калібру 4 мм. Вказаний пістолет є 5-зарядним пістолетом «ПФМ-1» калібру 4 мм заводський номер « НОМЕР_1 » виробництва фірми ТОВ «ОЕМ», що призначений для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень й площадок патронами Флобера калібру 4 мм. З наданих для дослідження 4 предметів - один патрон Флобера придатний для використання, до категорії боєприпасів не відноситься; три гільзи патронів Флобера калібру 4 мм до категорії боєприпасів також не відноситься.

(а.с.118-122 матеріалів кримінального провадження №0000060)

Після дослідження вищенаведених доказів, обвинувачений, його захисник та прокурор зазначили про відсутність у сторін будь-яких інших доказів, які мали б бути дослідженні судом, а також відсутність клопотань про виклик та допит перед судом будь-яких свідків.

З огляду на принципи диспозитивності та змагальності, закріплені в ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглянув кримінальне провадження на підставі наведених вище доказів.

ІV. Висновки суду за результатами оцінки досліджених доказів

Належність, допустимість та достовірність наведених вище доказів сторони обвинувачення у суду сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Перед допитом потерпіла, а також свідки були ознайомленні із обсягом прав та обов`язків у кримінальному судочинстві та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Їх показання є логічними, послідовними, узгоджуються та не суперечать один одному та іншим доказам.

Експерти у кримінальному провадженні були залучені на підставі відповідних постанов слідчого та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості вказаних доказів, судовим розглядом не встановлено.

Допустимість вказаних доказів не ставилась під сумнів і стороною захисту.

Щодо кримінально-правової оцінки діяння ОСОБА_3 , то суд виходить з такого.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Відповідні висновки викладені в п.п. 10-15 постанови Велика Палата Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 288/1158/16-к.

За усталеною судовою практикою особлива зухвалість охоплює серед іншого і ті випадки, коли протиправні дії призводять до зупинки або зриву нормальної роботи підприємства, установи, організації, коли вони відбувалися протягом тривалого часу і були спрямовані на сприйняття значної кількості людей, а за змістом вчиненого діяння свідчать про грубе порушення громадського порядку, явний вихід поза межі встановлених норм та правил поведінки.

Таким чином не виключається кваліфікація дій за статтею 296 КК у разі поєднання хуліганського мотиву і посягання на громадський порядок та моральність із особистим мотивом, який реалізується одночасно (паралельно), а поєднання таких мотивів за умови їх встановлення судом дозволяє повною мірою з`ясувати внутрішнє спонукання винуватої особи до вчинення дій, домінування одного мотиву над іншим і надати їм належну кримінально правову оцінку. (постанова ККС ВС від 22 травня 2023 року по справі №201/2348/18).

За встановлених судовим розглядом обставин, ОСОБА_3 21.01.2024 затіяв сварку з ОСОБА_9 на її робочому місці продавця овочевого кіоску, це відбувалося на торгівельному майданчику з множиною інших торгівельних кіосків, тобто в публічному місце, тривалий час ображав ОСОБА_9 в присутності інших осіб, застосовуючи ненормативну лексику; з метою залякування ОСОБА_9 застосував піротехнічний засіб шляхом приведення його в дію і спрацювання цього засобу в торгівельному залі кіоску, одночасно порушуючи у такий спосіб громадський порядок та викликаючи занепокоєння та відчуття страху у інших громадян, зокрема працівників інших розташованих на вказаному торгівельному майданчику закладів торгівлі; внаслідок зазначених дій ОСОБА_3 було пошкоджено стелю в приміщенні кіоску «Ововчевий», на тривалий час припинено нормальну торгову діяльність вказаного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить не ОСОБА_9 , а фізичній особіпідприємцю ОСОБА_7 .

Вказане свідчить про те, що, хоча вказана сварка і була влаштована ОСОБА_3 з ОСОБА_9 через відчуття ревнощів, проте він усвідомлював, що своїми діями вочевидь спричиняє шкоду охоронюваним законом правам та інтересам інших осіб, характер вчинених ним дій свідчить, що головною їх рушійною силою було бажання протиставити себе оточенню, показати свою зверхність, шляхом вираження явної зневаги до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище судом обставин доведена поза розумним сумнівом, підтверджується показаннями самого обвинуваченого та дослідженими судом доказами.

V. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України, сторона обвинувачення посилалась на те, що обвинуваченим в ході вчинення хуліганських дій застосував спеціально пристосований та заздалегідь заготовлений ним для нанесення тілесних ушкоджень предмет піротехнічний засіб імітаційно-тренувальний виріб «ПІРО-5».

Надаючи оцінку вказаній кваліфікації дій обвинуваченого, суд виходить з такого.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Тілесних ушкоджень будь-яким особам діями ОСОБА_3 заподіяно не було.

При цьому, як вбачається з показів свідків ОСОБА_25 і ОСОБА_10 , які були безпосередніми учасниками і очевидцями подій, ОСОБА_3 привів у дію запальний механізм і кинув піротехнічний засіб в приміщення кіоску «Овочевий» в той момент, коли вони (свідки) із нього вийшли та всередині нікого з людей не було. При цьому сам ОСОБА_3 знаходився ближче до входу кіоску, аніж вказані свідки, які в цей момент знаходились позаду обвинуваченого.

Зважуючи на вказані обставини, а також на повідомлені експертами властивості піротехнічного засобу - імітаційно-тренувального виробу «ПІРО-5», його конструктивні особливості - пластиковий корпус, споряджений горохом, відсутність вибухових речовин; та з огляду на зафіксовані, зокрема у протоколі огляду місця події від 21.01.2024 з додатком у вигляді фототаблиці, наслідки спрацювання вказаного піротехнічного виробу лише 4 невеликі отвори (діаметром від 0,5 мм до 15 мм) у пластиковій обшивці стелі кіоску, у даному випадку відсутні фактичні дані, які б вказували як на спрямованість умислу ОСОБА_3 застосовувати цей предмет для нанесення тілесних ушкоджень, так і на наявність реальної загрози для життя чи здоров`я громадян внаслідок такого його застосування.

Що стосується пістолета «ПФМ-1», призначеного для стрільби патронами типу Флобера, то ОСОБА_25 , як це вона засвідчила в судовому засіданні, цей пістолет під час вчинення ОСОБА_3 хуліганських дій 21.01.2024 взагалі не бачила, а з показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_3 на інших осіб вказаний пістолет на направляв, нікому ним не погрожував, а лише показав йому його зі словами про намір самому застрелитися.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутня така кваліфікуюча ознака хуліганства, передбачена ч. 4 ст. 296 КК України, як його вчинення із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. За встановлених обставин спосіб застосування ОСОБА_3 під час хуліганських дій піротехнічного засобу - «ПІРО-5» (його кидання у порожній кіоск, в якому відсутні будь-які особи) повністю охоплюється частиною 1 статті 296 КК України.

Таким чином, враховуючи встановлені судовим розглядом фактичні обставини, дії ОСОБА_3 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше; займається суспільно корисною роботою - працює монтером колії комунального підприємства «Харківський метрополітен», за місцем роботи характеризується позитивно; неодружений;має на утриманні непрацездатних батьків: ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є інвалідом 2-ої групи; має місце реєстрації (ВПО) та місце постійного проживання, які співпадають; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. (а.с. 57-62, а. 54-60 матеріалів д.р.)

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судовим розглядом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується позиція потерпілої ОСОБА_7 , яка зазначила про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, просила не притягати його до кримінальної відповідальності. Водночас, вказана позиція не має вирішального значення, адже кримінальним правопорушенням також було заподіяно моральну шкоду іншим особам (див. постанову ККС ВС від 24.01.2023 у справі № 640/20302/18).

Виправлення, як мета покарання, це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у виді штрафу буде недостатнє для досягнення цілей покарання, не відповідатиме даним про його особу та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, судовим розглядом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 296 КК України, яке буде необхідним і достатнім.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.01.2024, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Підстав для зміни обвинуваченомуОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави до набрання вироком законної сили не встановлено. Після набрання вироком законної сили заставу, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, необхідно повернути заставодавцю.

Щодо строку попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у період з 21.01.2024 по 25.01.2024, то статтею 72 КК України не передбачено можливості зарахування вказаного строку до покарання у виді штрафу. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України - при призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню:

-фрагменти уламків з полімеру оливкового кольору, полімерний спусковий важіль білого кольору, передані до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - знищити (а. 83-84 матеріалів д.р. №0000060);

-пістолет «ПМФ-1», калібру 4 мм, заводський номер « НОМЕР_1 », переданий до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - повернути власнику ОСОБА_3 (а. 105, 106 матеріалів д.р. №0000060).

Процесуальні витрати в сумі 11359,20 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять грн. 20 коп.) на залучення експертів (висновки №КСЕ-19/121-24/4412 від 07.03.2024 та №СЕ-19/121-24/4478-БЛ від 05.03.2024) стягнути з ОСОБА_27 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. (а. 104, 123 матеріалів д.р. №0000060)

До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді застави.

Після набрання вироком законної сили заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_3 у розмірі 121120,00 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять грн. 00 коп.), повернути заставодавцю ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.01.2024 по справі №639/330/24 (провадження №1-кс/639/132/24 та №1-кс/639/133/24) на вищезазначені речові докази. (а. 89-91, 111-113 матеріалів д.р. №0000060)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1