Справа № 712/4669/25
Провадження 1кп/712/666/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону подано обвинувальний акт, який затверджено у кримінальному провадженні №0000741 від 18.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження №0000741 від 18.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до судового розгляду у судовому засіданні та звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що у відповідності до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.02.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18.04.2025 року з визначенням розміру застави в 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) грн. Вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою вину та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (тяжкий злочин), може ухилятись від суду з огляду на те, він не бажає виконувати конституційний обов`язок із захисту Вітчизни та демонструє негативний приклад для всіх військовослужбовців своєї військової частини. Ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачуваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців своєї військової частини, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачуваний є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто в подальшому самовільно залишати військову частину з метою ухилення від військової служби. Крім того, обвинувачуваний ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Просив суд продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 на підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 на підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Соснівському районному суду м. Черкаси. Під час проведення досудового розслідування були дотримані вимоги Кримінального процесуального Кодексу України про забезпечення обвинуваченому права на захист. Угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості не надходило. Підстав для закриття обвинувального акту, його повернення не вбачається.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального Кодексу України. Порушень норм Кримінального процесуального кодексу України при проведенні досудового розслідування не вбачається.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадження №0000741 від 18.02.20215 доданого до обвинувального акту, 18.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який є тяжким злочином, та за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

У відповідності до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.02.205 до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосувано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 18 квітня 2025 року, включно. Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 18 лютого 2025 року. Визначено ОСОБА_6 , розмір застави в 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) грн.,

09.04.2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 177 КПК України визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час, існує необхідність у продовженні строку тримання особи під вартою.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено, що продовжують існувати ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, передбачених с 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тобто, фактично, інститут запобіжного заходу введений у кримінальний процес для того, щоб саме запобігати спробам неналежної процесуальної поведінки обвинувачених.

Судом встановлено, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (тяжкий злочин), може ухилятись суду з огляду на те, він не бажає виконувати конституційний обов`язок із захисту Вітчизни та демонструє негативний приклад для всіх військовослужбовців своєї військової частини.

Стороною обвинувачення доведено, що продовжує існувати ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, який обґрунтовується тим, що обвинувачуваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, щодо надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід судового розгляду. Продовжує існувати ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може виразитися у створенні ОСОБА_5 штучних доказів та підбурюванні осіб, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним захисних версій. Продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обґрунтований тим, що обвинувачуваний є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, тому у разі продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може продовжити кримінальне правопорушення, тобто в подальшому самовільно залишати військову частину з метою ухилення від військової служби, а також може бути передислокований разом з частиною до іншого місця служби з урахуванням воєнного стану в країні, що унеможливіть виконання ним покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні та порушить принципи визначені ст. 2 КПК України та розумні строки досудового розслідування.

Крім того, суд також враховує, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема був засуджений: 13.07.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк до 1 року 2 місяців, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 26.07.2019 Голосіївським районним судом м. Києва за за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки З місяців.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до певної категорії осіб, серед яких і раніше не судима особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч. 6 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в межах двомісячного строку без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченихо з тримання під вартою на інший більш м`який суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 31, 314-316, 350, 177-178, 331,350, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні, в залі Соснівського районного суду м. Черкаси на 24 квітня 2025 року о 12 год. 30 хв.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 2 ( два ) місяці з дня винесення даної ухвали, тобто по 15 червня 2025 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15 квітня 2025 року.

Повний текст ухвали проголошено 15 квітня 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

Головуючий: