печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 про встановлення строку для ознайомлення стороні захисту та підозрюваному ОСОБА_5 з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001755 від 30.08.2023,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про встановлення строку для ознайомлення стороні захисту та підозрюваному ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження № 0001755 від 30.08.2023 впродовж тридцяти календарних днів з моменту постановлення ухвали.

При цьому, слідчий зазначає, що з огляду на той факт, що з 08.11.2024 і по даний час сторона захисту не розпочала знайомитися із матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001755, обсяг яких складає 20 томів, то має місце зволікання сторони захисту в ознайомленні, а тому вважає за необхідне встановити їм строк для ознайомлення.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що зі сторони захисту не було зволікання з ознайомленням, слідчим штучно створюються докази уникнення стороною захисту ознайомлення з матеріалами, зокрема, слідчого було повідомлено, що підозрюваний, який обіймає посаду начальника відділу технічного забезпечення ДСНС, перебував у відрядженні з 09.11.2024 по 26.11.2024 включно у Донецькій області.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001755 від 30.08.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської міської прокуратури.

12.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

На підставі доручення прокурора у кримінальному провадженні від 08.11.2024 стороні захисту: підозрюваному ОСОБА_5 , його захисникам адвокатам: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження та надано підозрюваному та його захисникам доступ до матеріалів кримінального провадження № 0001755 від 30.08.2023 у 20 томах у прошитому та пронумерованому вигляді.

25.11.2024 на адресу підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників адвокатів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скеровані листи щодо необхідності прибуття до органу досудового розслідування з метою ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0001755 від 30.08.2023, які залишені поза увагою.

Слідчий зазначає, що з 08.11.2024 і по даний час, сторона захисту не ознайомилась із жодним томом кримінального провадження № 0001755 від 30.08.2023 та не з`явилась до органу досудового розслідування з метою виконання вимог ст. 290 КПК України.

Таким чином, як вказує слідчий у клопотанні, бездіяльність сторони захисту, орган досудового розслідування дійшов висновку, що сторона захисту фактично самостійно відмовляється від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке є їх беззаперечним правом.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумність строків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Посилаючись на зволікання сторони захисту та підозрюваного з ознайомленням із матеріалами досудового розслідування слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про встановлення стороні захисту та підозрюваному строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням обсягу, складності, умов доступу до матеріалів кримінального провадження, а також поведінки учасників кримінального провадження, слідчий суддя, будучи зобов`язаним забезпечити судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001755, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, що кореспондує засаді розумності строку кримінального провадження.

При цьому, частиною другою статті 283 КПК України на прокурора покладено обов`язок в найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закінчити досудове розслідування та однією із форм такого закінчення є звернення до суду з обвинувальним актом.

Кримінальний процесуальний кодекс України в параграфі 3 глави 24 «Звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру» визначає обсяг повноважень прокурора та регламентує порядок його дій, за яких має бути реалізовано закінчення досудового розслідування у формі звернення до суду з обвинувальним актом.

Частиною десятою статті 290 КПК України передбачено, що сторонам кримінального провадження, потерпілому надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України визначається законами України.

Конституційний Суд України вказує, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „b" пункту 3 статті 6 Конвенції відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23.04.1997 у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25.09.2008 у справі «Полуфакін і Чернишов проти росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт „b" пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення - для цілей підготовки свого захисту -з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21.10.2010 у справі «Корнєв і Карпенко проти України»). У рішенні від 18.02.2010 у справі «Гаважук проти України» Європейський Суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту „b" пункту 3 статті 6 Конвенції.

Кримінальний процесуальний Кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.

Ураховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не надав слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що сторона захисту якимось чином зволікає з ознайомленням з матеріалами досудового розслідування, та в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обставин, які б свідчили про те, що підозрюваний та його захисники безпідставно зволікають з ознайомленням з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000172 та як наслідок вважає, що підстави з якими законодавець пов`язує можливість визначення строку, протягом якого сторона захисту має ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, відсутні, а відтак вважає, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 22, 26, 28, 283, 290, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1