УХВАЛА

іменем України

14.03.2025

Справа № 331/764/25

Провадження № 1-кс/331/501/2025

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000251 від «11» березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000251 від «11» березня 2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

11.03.2025 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в безхозному приміщенні поряд з будинком 2 по вул. Пушкіна в м. Запоріжжі незаконно збув за 10000 гривень ОСОБА_5 полімерний згорток з речовиною рослинного походження вагою приблизно 27 грам, паперовий згорток з речовиною рослинного походження вагою приблизно 2,2 грами, полімерна ємність з карамелізованою речовиною темно-зеленого кольору, вагою приблизно 180 грам, ззовні схожою на наркотичну.

11.03.2025 в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд 226.

Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 за вищевказаною адресою, виявлено та вилучено:

1. мобільний телефон Redmi A3 в корпусі чорного кольору та прозорому чохлі;

2. купюра номіналом 1000 грн. №ГЛ0836148;

3. купюра номіналом 1000 грн. №БЛ8495738;

4. купюра номіналом 1000 грн. №ЗЛ7645747;

5. купюра номіналом 1000 грн. №ВТ6680348;

6. купюра номіналом 1000 грн. №ЗЛ7645748;

7. купюра номіналом 1000 грн. №ГР7907598;

8. купюра номіналом 1000 грн. №АП6664213;

9. купюра номіналом 1000 грн. №АМ8762850;

10. купюра номіналом 1000 грн. №ГР7907600;

11. купюра номіналом 500 грн. №ЕЖ8373257;

12. купюра номіналом 200 грн. №ЗА6022356;

13. купюра номіналом 20 грн. №ЕБ9926931;

14. купюра номіналом 20 грн. №ЕБ4168080;

15. купюра номіналом 20 грн. №АП6355660.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування, призначення судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені речі, які є доказами вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Як вбачається з наданого суду витягу № 0000251 від «11» березня 2025 року, було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.03.2025 ОСОБА_4 було затримано у підозрі у вчиненні злочину.

Дії передбачені частиною другою ст. 307 КК України караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Метою накладення арешту слідчий вважає забезпечення збереження речових доказів.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000251 від «11» березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

11. мобільний телефон Redmi A3 в корпусі чорного кольору;

2. купюра номіналом 1000 грн. №ГЛ0836148;

3. купюра номіналом 1000 грн. №БЛ8495738;

4. купюра номіналом 1000 грн. №ЗЛ7645747;

5. купюра номіналом 1000 грн. №ВТ6680348;

6. купюра номіналом 1000 грн. №ЗЛ7645748;

7. купюра номіналом 1000 грн. №ГР7907598;

8. купюра номіналом 1000 грн. №АП6664213;

9. купюра номіналом 1000 грн. №АМ8762850;

10. купюра номіналом 1000 грн. №ГР7907600;

11. купюра номіналом 500 грн. №ЕЖ8373257;

12. купюра номіналом 200 грн. №ЗА6022356;

13. купюра номіналом 20 грн. №ЕБ9926931;

14. купюра номіналом 20 грн. №ЕБ4168080;

15. купюра номіналом 20 грн. №АП6355660.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6