Справа № 756/4464/25
№ 1-кс/756/851/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року місто Київ

Слідча суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 19.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання у межах кримінального провадження за № 0001025 від 18.09.2024 року, про зміну кваліфікації,

УСТАНОВИЛА:

На розгляд до Оболонського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 19.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання у межах кримінального провадження за № 0001025 від 18.09.2024 року, про зміну кваліфікації.

В поданій скарзі ОСОБА_2 просить:

- прийняти скаргу на постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у зміні кваліфікації кримінального правопорушення до свого розгляду;

- визнати постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання у зміні кваліфікації кримінального правопорушення - незаконною;

- скасувати постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 19.03.2025 про відмову у зміні кваліфікації кримінального правопорушення;

- зобов`язати прокурора прийняти процесуальне рішення по клопотанню про зміну кваліфікації, переглянути правову кваліфікацію кримінального правопорушення кримінального правопорушення та вирішити питання про зміну кваліфікації з ч. 1 ст. 356 КК України на ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_2 зазначив, що у провадженні ВД Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001025 від 18.09.2024.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 03.09.2024, якою зобов`язано працівників Оболонського УП ГУ НП у м. Києві внести відомості за заявою від 06.08.2024.

Разом з цим у витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001025 від 18.09.2024 вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 356 КК України.

24 лютого 2025 року представник скаржника звернувся до дізнавача із клопотанням про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення.

08 березня 2025 року дізнавач, листом повідомив заявника, що кваліфікація кримінальних правопорушень здійснюється керівником органом досудового розслідування та процесуальним керівником. Також, зазначив, що матеріали кримінального провадження скерує до Оболонської окружної прокуратури міста Києва для вирішення питання про перекваліфікацію за ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім цього, 21 березня 2025 року на електронну пошту представника скаржника надійшла постанова прокурора Оболонської окружної прокуратури від 19.03.2025 про відмову в задоволенні клопотання. На думку ОСОБА_2 вказана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Дослідивши зміст поданої скарги та перевіривши матеріали скарги, слідча суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження на досудовому провадженні визначених ст.303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Також, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Зі змісту поданої скарги встановлено, що ОСОБА_2 оскаржує постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за № 0001025 від 18.09.2024 з ст. 356 КК України на ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що до дізнавача надійшло клопотання ОСОБА_2 , яке подане представником ОСОБА_5 де скаржник просив змінити правову кваліфікацію кримінальних правопорушень у межах кримінального провадження № 0001025.

Дізнавач Оболонського УП ГУ НП у м. Києві 08 березня 2025 року за результатами розгляду клопотання скаржника, повідомив, що кваліфікація кримінальних правопорушень здійснюється керівником органом досудового розслідування та процесуальним керівником. Крім того зазначив, що матеріали кримінального провадження скеровано до Оболонської окружної прокуратури міста Києва для вирішення питання про перекваліфікацію за ч. 2 ст. 289 КК України.

Тобто клопотання ОСОБА_6 розглянуто у строки, визначені ч.1 ст. 220 КПК України.

Дізнавач здійснив належне процесуальне реагування на це клопотання - виніс постанову, як того вимагає ч. 2 ст. 220 КПК України.

Відмова у задоволенні вимоги клопотання ОСОБА_5 , яка подана в інтересах ОСОБА_2 , оформлена постановою та у строк, передбачений ч. 1 ст. 220 КПК України, не може розцінюватися як бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1ст. 303 КПК України).

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що до слідчого судді може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Однак, така процесуальна дія як зміна правової кваліфікації з одного складу кримінального правопорушення на інший не є слідчою дією в розумінні вимог КПК України, тому процесуальне рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , не може бути оскарженим до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Можливість оскарження такого рішення на досудовому провадженні не передбачена.

Перелік слідчих (розшукових) дій наведений в главі 20 КПК України і до вказаного переліку зміна правової кваліфікації кримінальних правопорушень - не відноситься.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання прокурора прийняти процесуальне рішення по клопотанню про зміну кваліфікації, переглянути правову кваліфікацію кримінального правопорушення кримінального правопорушення та вирішити питання про зміну кваліфікації з ч. 1 ст. 356 КК України на ч. 2 ст. 289 КК України, слідча суддя зазначає наступне.

Як передбачено, ч. 1 ст. 36 КПК України встановлено, що здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК України та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК України містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями дізнавача, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено.

Самостійне визначення особою у заяві про злочин наявності певної статті КК України та бажаної кваліфікації кримінального правопорушення не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме це кримінальне правопорушення. Крім того, дізнавач, слідчий, прокурор не зобов`язані вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Той факт, що кримінальне провадження № 0001025 зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за ч. 2 ст. 289 КК України, яку заявник вважає правильною.

Враховуючи наведене вище, вимоги скарги ОСОБА_2 не ґрунтуються на положеннях ч. 1 ст. 303 КПК України та не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду і не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, зі змісту скарги ОСОБА_2 встановлено, що в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за цією скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 303, 304, 309, 369, 372 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 19.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання у межах кримінального провадження за № 0001025 від 18.09.2024 року, про зміну кваліфікації.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1