Справа № 953/1327/25
н/п 1-кс/953/1425/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 05.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.149 КК України,

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Київського районного суду м. Харкова, поштовим зв`язком, надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно яке було вилучене в ході особисто обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не маючи бажання та намірів виховувати, піклуватись та забезпечувати належні соціальні, побутові умови проживання для своєї малолітньої дитини, усвідомлюючи та достовірно розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання негативних, суспільно-небезпечних наслідків у вигляді: незаконної передачі людини, а саме: використання матір`ю підневільного стану своєї малолітньої дитини та влади над нею, тобто малолітнього, неконтрольованого перебування дитини у розпорядженні сторонніх осіб, мета яких на заволодіння дитиною для ОСОБА_4 суттєвого значення не мала, одночасного із тим, порушення першочергового права малолітніх дітей на зростання та виховання в рідній сім`ї, природних та невідчужуваних Конституційних прав і свобод людини в частині вільності та рівності у своїй гідності і правах, та бажаючи їх настання, маючи умисел, направлений на передачу без укладання передбачених законодавством України угод щодо усиновлення, піклування своєї малолітньої дитини, та реалізуючи його, у січні 2025 року точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці на території м. Харкова, вирішила продати свою малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто передати свою малолітню дитину стороннім особам.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 08.02.2025, приблизно в період з 12:00 год. до 12:10 год., біля буд. 14 по вул. Південнопроектній в м. Харкову зустрілась із ОСОБА_6 (яка надала добровільну згоду на конфіденційну співпрацю з правоохоронними органами), якій повідомила про готовність здійснити передачу своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошову винагороду у розмірі 20000 доларів США.

12.02.2025 за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, 195 в приміщенні КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» ХМР ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В ході особистого обшуку ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України, виявлено та вилучено речі, які зазначено в клопотанні.

Вилучені під час обшуку предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи необхідність арешту, слідчий зазначає, що метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Позиції учасників кримінального провадження

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, через канцелярію суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у зв`язку зі службовою завантаженістю. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явилася, про дату та час повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167,170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході особисто обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

-Паперовий конверт в якому знаходяться грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 200 шт., на кожній купюрі серія номер КВ14859854М з поміткою «імітаційний засіб» на зворотній стороні.

-Мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з номером НОМЕР_3 .

Арешт майна може бути скасований у порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Вилучене майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1