Номер провадження: 11-кп/813/660/25
Справа № 495/9688/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2024 у кримінальному провадженні №0000287 від 13.07.2021 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, з неповно-вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, але в силу ст. 89 КК України, що судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України,

встановив:

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2009 року справа №2-2738, вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з 02.03.2009 року і до повноліття ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до 14 квітня 2022 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей.

Однак, обвинувачений ОСОБА_7 систематично, на протязі тривалого часу умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини - сина ОСОБА_10 (аліментів).

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 30.06.2021 року, про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , згідно розрахунку заборгованості, виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області, складає 52 тисяч 747 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись із вироком районного суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок не законний та необґрунтований.

Доводи обґрунтовує тим, що у судовому засіданні потерпілий вказав неправду про несплату аліментів, адже відповідно до наданих обвинуваченим документів, він постійно потруху платив аліменти, на день винесення вироку суду заборгованість склала 15000 гривень.

Пояснення ОСОБА_7 судом не було взято до уваги. Не було досліджено копію виконавчого провадження надане суду, з якого спростовуються доводи обвинувачення. 3 вироку суду вбачається, що використовувався розрахунок заборгованості станом на 2020 рік, але не було взято до уваги свіжі розрахунки заборгованості, згідно з яких спростовується злісна несплата аліментів.

Просить вирок скасувати і визнати невинуватим обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час розгляду апеляційним судом скарги захисника, обвинуваченим ОСОБА_7 заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечувала проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Частиною 2 статті 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України, яке відбулося влітку 2021 року.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

З дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України, минуло більш як три роки, стороною обвинувачення не надано суду апеляційної інстанції доказів того, що ОСОБА_7 вчинив інше кримінальне правопорушення чи ухилявся від досудового розслідування або суду, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Таким чином враховуючи, що у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 в частині засудження за ч. 1 ст. 164 КК України підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази, судові витрати та цивільні позови у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2024 у кримінальному провадженні №0000287 від 13.07.2021 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000287 від 13.07.2021 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4