Провадження № 1-кс/947/582/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000064 від 28.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу стороною обвинувачення було подано клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з поданого клопотання, у провадженні СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000064 від 28.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.03.2020, близько другої години, в житловому масиві «Совіньйон» с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 почав ображати свого знайомого ОСОБА_5 в присутності інших осіб, після чого на грунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 через дані образи.

Цього ж дня, приблизно о шостій годині, в житловій кімнаті 3 поверху будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, наніс потерпілому ОСОБА_6 декілька ударів кулаками обох рук в голову останнього, спричинивши ОСОБА_6 фізичний біль голови. Від цих ударів ОСОБА_6 влав задньою частиною тіла на підлогу, чим йому був спричинений фізичний біль. Після цього ОСОБА_5 наніс лежачому на полу ОСОБА_6 чисельні удари кулаками і ногами в різні частини тіла, спричинивши ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: забій головного мозку, переломи кісток лицевого черепу та основи черепу (переломи всіх стінок правої гайморової пазухи, латеральної та верхньої стінок лівої гайморової пазухи, перелом латеральної стінки правої орбіти, перелом латеральної стінки решітчастого лабіринту, перелом кісток носу, перелом правої виличної кістки, перелом нижньої щелепи в ділянці суглобової голівки зліва, розрив клиноподібно-лобового шву праворуч), гематом, садна забійні рани обличчя, які являють собою єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми і тому оцінуються в сукупності, як такі, що були небезпечними для життя в момент спричинення та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень; закриту травма грудної клітки у вигляді переломів тіла та мечоподібного відростку грудини, перелому 4-го правого ребра по передній паховій лінії зі зміщенням уламків, двобічний забій легень, гематома в проекції правої молочної залози, садна грудної кліки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, забійну рану правої гомілки та садна в ділянці колінних суглобів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Потім, з метою укриття злочину ОСОБА_5 , витяг ОСОБА_6 у двір будинка АДРЕСА_1 , де останній був знайдений ОСОБА_7 , яка викликала карету «швидкої допомоги» .

За вищевикладених обставин, 29.12.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за кваліфікуючими обставинами: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

14.10.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України.

29.10.2024 в порядку ст. 290 КПК України надано доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_8

15.11.2024 слідчим в порядку ст. 135 КПК України направлено підозрюваному ОСОБА_5 повістку про виклик о 10:00 годині «18» листопада 2024 року у відповідь на яку останній не з`явився, повідомив, що перебуває на лікуванні, довідки, які б це підтверджували - не надав.

20.11.2024 отримано повідомлення захисника підозрюваного ОСОБА_8 , що його підзахисний ОСОБА_5 зараз перебуває на лікуванні у Польщі, надав копію довідки, яка належним чином не посвідчена печаткою медичного закладу та лікаря, складена на польській мові.

У зв`язку із чим, 21.11.2024 згідно із п. 2 ч. 1 ст. 280, ст. 281 КПК України ОСОБА_5 оголошено у розшук, досудове розслідування зупинено.

Вжитими органом досудового розслідування заходами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_5 до цього часу не надалося можливим.

Оскільки на теперішній підозрюваний ОСОБА_5 від досудового слідства ухиляється, встановити його місцезнаходження не надалося за можливе, що свідчить про те, що останній переховується від органу досудового розслідування, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на його затримання.

В судовому засіданні прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні у слідчого судді матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та наданих в його обґрунтування матеріалів, 14.10.2024 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КПК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадженні:

- Протоколом огляду місця події від 21.03.2020, а саме подвір`я будинку АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події було виявлено та вилучено чорну сумку з застібками в якій знаходиться: предмет зовні схожий на пістолет ПМ з маркуванням: « НОМЕР_5 » НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , дві обійми в яких знаходиться по 8 набоїв в кожній, дозвіл на видачу зброї на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_4 , чорний гаманець, мобільний телефон Iphone «Х» в рожевому чехлі.

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що під час слідування до будинку ОСОБА_5, останній дав ОСОБА_6 в автомобілі ще 3-5 пігулок баклофену, тому що він начебто зі слів ОСОБА_10 ще нервував та йому слід заспокоїтись. Оскільки ОСОБА_6 постійно займається спортом, фізичними навантаженнями, він дозволяє собі інколи випити переважно легкі алкогольні напої, а саме вино, або кілька пляшок пива. При цьому, його важко довести до стану алкогольного сп?яніння у порівнянні з іншими людьми. Це можуть підтвердити багато спільних знайомих та друзів, які жодного разу не бачили його у стані сильного алкогольного сп?яніння. Тому, ОСОБА_11 стверджує, що оскільки це трапилось вперше, що він на деякий час втратив орієнтацію у просторі, але не втрачав свідомість, ОСОБА_10 тим вечором, образившись на демонстрацію відео, де він програв ОСОБА_11 у боротьбі, користуючись дружніми на той час стосунками, навмисно наполіг на тому, щоб ОСОБА_11 прийняв вказаний вище препарат. Таким чином, ОСОБА_12 навмисно намагався довести його до безпорадного стану, з тим щоб мати можливість надалі познущатись та таким чином, на його думку відомстити останньому. У приміщенні кухні-студії ОСОБА_10 дала ОСОБА_11 ще пляшку пива, а собі налила келих вина. Через деякий час ОСОБА_10 пішла відпочивати, залишивши ОСОБА_11 наодинці з ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_10 , зустрівши мене через рік після цих подій, повідомила мені, що у поведінці ОСОБА_10 відчувалася агресія, і що продемонстроване ОСОБА_11 його друзям відео з його перемогою у боротьбі, він, ОСОБА_10 , йому не пробачив. Надалі, через дію наданих ОСОБА_13 пігулок у ОСОБА_11 почалось невелике за часом запаморочення. Він ще у той момент, немовби відчуваючи небезпеку від дій та поведінки ОСОБА_5, перебуваючи у кімнаті, куди ОСОБА_14 завела відпочивати ОСОБА_10 , зняв на свій телефон селфі відео, де він на камеру поділився своїми передчуттями щодо можливих протиправних дій з боку ОСОБА_5 . Коли, ОСОБА_11 підходив до дверей кімнати, та знімав зазначене відео, помітив, що двері в тамбур на 3-му поверсі, яка залишалась весь час відчиненою, кимось була зачинена. Вимкнувши відеозйомку на своєму мобільному телефоні почув ззаду кроки, після чого повернув голову та помітив як ОСОБА_10 стрімко наближувався до ОСОБА_11 , у якого на руках були вдягнуті рукавички схожі на бійцівські ММА, після чого в один із моментів ОСОБА_11 отримав удар рукою в область голови, в результаті чого упав на підлогу та ОСОБА_15 продовжив наносити йому численні удари руками та ногами в область голови в тому числі обличчя, тулубу, саме по грудній клітині та ребрам. Після отримання вказаних тілесних ушкоджень чинити будь-яку протидію, кликати на допомогу тощо ОСОБА_11 не мав можливості, був дезорістований але розумів що відбувається. Перебуваючи у вказаному стані йому здалось, що вхідні двері кімнати в якій ми геребували з ОСОБА_5 відчинились, та до ОСОБА_10 звернулась його дружина ОСОБА_10 , яка через невеликий проміжок часу покинула кімнату. В подальшому ОСОБА_6 було госпіталізовано до КУ «МКЛ №11», де йому була надано екстрену медичну допомогу через важкі травми голови, грудної клітки, ребр та інші ушкодження, фактично без свідомості та з частковою втратою пам`яті у реанімації ОСОБА_6 перебував понад 3 доби.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ,(колишня дружина ОСОБА_5 ) яка пояснила, що 21.03.2020 року, приблизно о 5 годині ранку, на пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_17 поїхав ночувати до нас додому в АДРЕСА_2 . Свою пропозицію переночувати у нас вдома, ОСОБА_10 аргументував тим, що напередодні ОСОБА_17 посварився зі своєю дружиною, яку не слід будити. За кермо автомобіля БМВ, що належав ОСОБА_10 , сіла я. По дорозі до нас додому, в машині, на вимогу ОСОБА_18 , не відчуваючи небезпеки, випив ще кілька якихось пігулок, які він йому дав. ОСОБА_17 , який на той час виглядав неприродно втомленим, я показала кімнату та ліжко, де він може розміститися на нічліг. При цьому я сказала йому, що знаючи запальний характер ОСОБА_10 , останній не простить йому продемонстроване в гостях у ОСОБА_19 відео. Також, хочу зазначити, що за всі роки нашого знайомства і не одноразових спільних застіль, я жодного разу не бачила ОСОБА_17 в подібному стані або сильно п`яним, виглядав він так, наче його чимось накачали. Попрощавшись з хлопцями, я прилягла в себе в кімнаті, коли ОСОБА_10 і ОСОБА_17 залишилися сидіти далі. Через деякий час я прокинулася від глухих ударів. У мене було погане передчуття, я вийшла з нашої спальні і пішла в кімнату де мав спати ОСОБА_17 , я взялася за ручку, але вона була закрита, після чого знаючи як її можна відкрити, у мене це вийшло, увійшовши до кімнати я побачила ОСОБА_10 . Мені одразу кинулося в очі, що на одязі ОСОБА_10 були сліди крові, після чого побачила що на підлозі лежить ОСОБА_17 у якого на обличчі була кров, мені спочатку здалося, що він уже не живий, бо був весь побитий. Побачивши мою реакцію, ОСОБА_10 , який перебував у збудженому і не тверезому стані, заявив мені: Ти нічого не бачила! Не хвилюйся я все вирішу. Якщо тебе допитуватимуть у поліції з приводу того, що сталося, дотримуйся наступної версії: ми лягли спати, ти ні чого не бачила і не чула. Він був у стані сильного алкогольного сп`яніння». Наскільки я пам`ятаю, ОСОБА_10 дав мені кілька пігулок, за його словами заспокійливих, щоб я заспокоїлася. Після чого він порадив піти спати. Перед тим, як у мене після випитих пігулок відключилася свідомість, я ще раз виглянула з кімнати, бо почула якісь стукіт і побачила, як ОСОБА_10 спускає несвідоме, закривавлене тіло ОСОБА_17 вниз головою, тримаючи його під руками сходами. На скільки я тоді зрозуміла, ОСОБА_10 стягував його у двір будинку, щоб забезпечити собі алібі та правдоподібність придуманої ним версії отримання травм ОСОБА_17 - падіння з балкона 3 поверха.

- Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 , яка підтвердила свої раніше подані покази та відобразила місце, де відбувалась подія 21.03.2020 у будинку ОСОБА_5 .

- Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 , яка за адресою: АДРЕСА_2 у кімнаті з умовним позначенням №1 - місце, де перебував ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_20 в той час, коли ОСОБА_10 почула глухі звуки та увійшла до кімнати, де побачила, що на підлозі на спині лежав без тями ОСОБА_21 та у нього над головою стояв ОСОБА_15 , який сказав ОСОБА_10 , що він все вирішить та щоб вона покинула кімнату. ОСОБА_10 пішла в кімнату з умовним позначенням №3, а саме спальня, де приблизно через хвилин 10 почула гуркіт та вийшовши побачила, як ОСОБА_22 тримаючи ОСОБА_17 під руками головою та спиною до низу тягнув по сходах вниз, після чого ОСОБА_10 зайшла до кімнати, що було далі не знає.

- Висновком експерта №2137 судово медичної експертизи - у гр-на ОСОБА_23 малася поєднана травма голови, грудної клітки та нижніх кінцівок: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, переломи кісток лицевого черепу та основи черепу (переломи всіх стінок правої гайморової пазухи, латеральної та верхньої стінок лівої гайморової пазухи, перелом латеральної стінки правої орбіти, перелом латеральної стінки решітчастого лабіринту, перелом кісток носу, перелом правої виличної кістки, перелом нижньої щелепи в ділянці суглобової голівки зліва, розрив клиноподійно-лобового шву праворуч), гематоми та садна обличчя. Закрита травма грудної клітки у вигляді переломів тіла та мечоподібного відростку грудини перелому 4-го правого ребра по передній паховій лінії зі зміщенням уламків, двобічний забій легень, гематома в проекції правої молочної залози, садна грудної клітки ускладнилася розвитком правостороннього гемотораксу (крововилив - 150 мл в плевральну порожнину) та двобічного плевриту; - забійна рана правої гомілки, садна в ділянці колінних суглобів. Враховуючи данні медичної документації слід вважати, що дані ушкодження виникли незадовго до звернення гр. ОСОБА_6 в стаціонар, і таким чином моли бути заподіяні 21.03.2020. Забій головного мозку, переломи кісток лицевого черепу, та основи черепу (перелому всіх стінок правої гайморової пазухи, латеральної та верхньої стінок лівої гайморової пазухи, перелом латеральної стінки правої орбіти, перелом латеральної стінки решітчастого лабіринту, перелом кісток носу, перелом правої виличної кістки, перелом нижньої щелепи в ділянці суглобової голівки зліва, розрив клиноподібно-лобового шву праворуч), гематоми та садна обличчя являють собою єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми і тому оцінюються в сукупності, як такі, що були небезпечними для життя в момент спричинення і за цим критерієм відповідно до п. 2.1.3 «б», "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, тертя. Не виключено, що ці ушкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів руками,ногами. Враховуючи, множинність, характер та локалізацію всіх ушкоджень у гр.. ОСОБА_6 можна виключити можливість їх утворення в результаті падіння на площину з висоти власного зросту.

- Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_24 , під час якого ОСОБА_6 відобразив події, які відбувалися 21.03.2020 у приміщенні будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

- Висновком експерта №7 комісійно судово-медичної експертизи - у гр-на ОСОБА_23 малася поєднана травма голови, закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, переломи кісток лицевого черепу та основи черепу (переломи всіх стінок правої гайморової пазухи, латеральної та верхньої стінок лівої гайморової пазухи, перелом латеральної стінки правої орбіти, перелом латеральної стінки решітчастого лабіринту, перелом кісток носу, перелом правої виличної кістки, перелом нижньої щелепи в ділянці суглобової голівки клиноподібно-лобового шву праворуч), гематоми, садна, забійні рани обличчя, закрита травма грудної клітки у вигляді переломів тіла та мечоподібного відростку грудини, перелому 4-го правого ребра по передній пахвовій лінії зі зміщенням уламків, двобічний забій легень, гематома в проекції правої молочної залози, садна грудної клітки; травма грудної клітки ускладнилася розвитком правостороннього гемотораксу (крововилив - 150 мл. в плевральну порожнину) та двобічного плевриту; забійна рана правої гомілки, садна в ділянці колінних суглобів. Ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_6 виникли незадовго до звернення його до стаціонару і могли бути заподіяні 21.03. 2020 р. в час, вказаний у постанові. Вказані ушкодження могли утворитися від багаторазової дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. В механізмі виникнення ушкоджень могли мати місце удари, тертя. Дані ушкодження могли утворитися в результаті множинних ударів руками, ногами, коліном, ліктем у ділянку голови (обличчя), грудної клітки, правої гомілки постраждалого.

- Висновком експерта №49 додаткової комісійно судово-медичної експертизи - Враховуючи множинність, характер та локалізацію всіх ушкоджень у гр. ОСОБА_6 можна виключити можливість їх утворення в результаті падіння на площину («з висоти власного зросту»). На тілі ОСОБА_6 не виявлено жодних ушкоджень, які могли б та повинні були б утворитися при падінні з висоти (з висоти балкону з поверху приватного будинку, якого висота складає приблизно 6-9 м.). Зокрема, при такому падінні зазвичай були б травмовані хребці (зокрема шийні), кістки тазу, кістки кінцівок. Таких ушкоджень у ОСОБА_6 не виявлено, разом з тим, наявні ушкодження, характерні для нанесення множинних ударів. Таким чином, можливість отримання перелічених ушкоджень при падінні з висоти можна виключити. Падіння з висоти не на площину, а на твердий тупий предмет з обмеженою поверхнею (яким є кам?яний паркан) не зменшує, а збільшує тяжкість отриманих постраждалим ушкоджень. Тобто, якщо припустити, що постраждалий впав ділянкою обличчя на такий предмет, то у такому разі він, по-перше, неминуче отримав би більш тяжкі ушкодження голови, зокрема, головного мозку, а по-друге, неминуче отримав би важку травму шиї у вигляді переламів шийного відділу хребта. Таких ушкоджень у постраждалого не знайдено. Якщо ж припустити, що постраждалий впав на даний паркан передньою поверхнею грудної клітини, то він отримав би множинні перелами ребер, травму хребта, яких у постраждалого не було; окрім того, утворення ізольованого перелому перелому 4-го правого ребра по передній пахвовій лінії зі зміщенням уламків ніяк не вкладається у такий механізм падіння. Окрім того, за таких умов падіння, повинні були б виникнути перелами кісток тазу, кінцівок (яких у постраждалого не було). Таким чином, можливість отримання перелічених ушкоджень при падінні (на кам?яний паркан, а потім на тротуарну плитку), виключається.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу надійшло клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого, погодженою з прокурором, підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено у розшук, підставою для оголошення у розшук підозрюваного стало те, що 20.11.2024 отримано повідомлення захисника підозрюваного ОСОБА_8 , що його підзахисний ОСОБА_5 зараз перебуває на лікуванні у Польщі, натомість довідки, які б це підтверджували не надав.

Сторона обвинувачення зазначає, що на даний час встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не видалося за можливе.

Слід зазначити, що раніше ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2024 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , проте строк дії вказаної ухвали сплив 26.12.2024 року.

За таких обставин, з огляду на характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 дій, а також те, що місцезнаходження його невідоме органу досудового розслідування, у зв`язку із чим його оголошено у розшук, на думку слідчого судді викладене свідчить про те, що наразі підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку його подальшого визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, з огляду на обставини його можливого вчинення, як вони викладені у клопотанні та їх специфіку, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, а також вплив підозрюваним на свідків та потерпілого в рамках даного кримінального провадження наявні.

За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню з встановленням відповідного строку дії ухвали.

Керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000064 від 28.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 26.06.2025 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1