Справа № 932/2373/25
Провадження № 1-кс/932/921/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000449 від 10.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , обіймаючи посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Приазовська виправна колонія (№107)», будучи працівником правоохоронного органу, в квітні 2022 року надала згоду представникам російської федерації та добровільно вступила на посаду до стуктурного підрозділу окупаційної адміністрації рф «федеральное казённое учреждение «исправительная колония № 13» главного управления федеральной службы исполнения наказаний россии по донецкой народной республике», чим добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме, у державній зраді, тобто діянні, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду сувернітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

24.01.2025 року ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом вручення копії захиснику підозрюваної.

Постановою слідчого від 03.02.2025 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні клопотання слідчого, вважала таке необгрунтованим.

Заслухавши доводи прокурора та заперечення захисника, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у міст Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 10.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24.01.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджується доданою до клопотання копією повідомлення про підозру з відміткою про отримання захисником підозрюваної; копією сторінки з офіційного видання «Урядовий кур`єр» № 19 (7944) від 24.01.2025 року; витягом з офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України.

Органом досудового розслідування, в даному випадку вжито достатніх можливих заходів щодо вручення повідомлення про підозру, а отже ОСОБА_6 набула статус підозрюваної у кримінальному провадженні, в порядку та спосіб, що передбачений КПК України.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведені ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, шляхом обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків, встановлених у судовому засіданні.

Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_6 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до її особистої свободи.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Варто також зазначити, що під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинні вирішуватись під час застосування обраного запобіжного заходу, а тому на даному етапі слідчий суддя не вирішує питань, пов`язаних із можливістю чи неможливістю визначення альтернативної застави.

За вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, питання альтернативної застави вирішується слідчим суддею саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу, а не під час його обрання щодо особи, яка перебуває на тимчасово окупованій території України.

Щодо строку дії ухвали та запобіжного заходу, слід зазначити, що дана ухвала не є остаточною у вирішення питання щодо можливого подальшого тримання підозрюваного під вартою, оскільки такий захід є лише обраним, але не застосованим.

Так, в силу положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу, і саме такою ухвалою визначається строк дії запобіжного заходу, у випадку, якщо такий буде застосовано.

Керуючись ст. 2, 7-9, 42, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194-196, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000449 від 10.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не пізніше як через 48 годин з часу доставки ОСОБА_6 до місця кримінального провадження, забезпечити її доставку до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1