ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1636/25
Провадження № 1-кс/362/181/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000045 від 18.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000045 від 18.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в період часу з листопада 2024 року по 20 січня 2025 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 перебуваючи поряд з будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , територія якого огороджена дерев`яним парканом з дерев`яною хвірткою, помітив, що на вказаній території відсутні власники та сторонні особи.

В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на незаконне проникнення до вищевказаного домоволодіння, з метою таємного викрадення чужого майна для особистого збагачення.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 незаконно проник на територію домоволодіння шляхом пошкодження дерев`яної хвіртки, без будь-якого дозволу потерпілого, після чого шляхом зняття шибки з дерев`яної рами вікна проник у приміщення будинку АДРЕСА_1 , де в кімнаті будинку у поліпропіленовому мішку побачив наступні речі: боти для дайвінгу «Mares Flexa DS 5 mm» вартістю 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят гривень) грн. 00 коп., гідрокостюм «Mares PIONEER 5 mm» вартістю 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., ласти для дайвінгу «Mares AVANTI QUATTRO +» вартістю 2133 (дві тисячі сто тридцять три) грн. 33 коп., що належать ОСОБА_7 , які взяв до рук, таємно викравши їх, після чого переліз через витягнуту шибку вікна та покинув територію домоволодіння. З місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 9283 (дев`ять тисяч вісімдесят три) грн. 33 коп.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що в ранковий час, 25.12.2024 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом відкриття ключем замку металевої двері, до яких мав вільний доступ зайшов до гаражного приміщення, яке розміщене на вказаній території домоволодіння, де побачив на дерев`яній полиці електроінструменти.

В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна для особистого збагачення, що належать потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 без будь-якого дозволу потерпілої взяв до рук кутошліфувальну машину марки Start Pro Sag 1290/2 вартістю 1041,67 грн., зварювальний апарат Tekhmann TWI-300 PR вартістю 2533,33 грн., дриль-шурупокрут електричний марки Елпром ЕШС-810 вартістю 520,00 грн., таємно викравши їх, після чого покинув територію домоволодіння. З місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 4095 (чотири тисячі дев`яносто п`ять) грн. 00 коп.

Крім цього, досудовим розслідуванням установлено, що в ранковий час, 12.01.2025 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 перебуваючи поряд з будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , територія якого огороджена метало профільним парканом з металевою хвірткою, помітив, що на вказаній території відсутні власники та сторонні особи.

В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на незаконне проникнення до підсобного приміщення, яке розташоване на вищевказаній території, з метою таємного викрадення чужого майна для особистого збагачення.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 незаконно проник на територію домоволодіння шляхом відкриття металевої хвіртки, без будь-якого дозволу потерпілого, після чого шляхом пошкодження целофанної плівки, яка розміщувалась на рамі вікна проник у підсобне приміщення, де на полиці побачив наступні речі: кутову шліфувальну машину Dnipro-M моделі GS -120S вартістю 1842 грн. 33 коп., зварювальний апарат IGBT Powercraft PWI-300 вартістю 1433 грн. 33 коп., дриль-шуруповерт мережевий Dnipro-M TORQUE моделі TD-30 230 V серійний номер: ZCN2 вартістю 808 грн. 67 коп., що належать ОСОБА_9 , які взяв до рук, таємно викравши їх, після чого переліз через вікно з пошкодженою целофанною плівкою та покинув територію домоволодіння. З місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 4084 (чотири тисячі вісімдесят чотири) грн. 33 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , 08.06.1989 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 є згідно, ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може ухилитися від явки до органу досудового розслідування та/або суду, для уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки йому відомі їх анкетні дані, місця проживання; може вчиняти нові кримінальні правопорушення, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, та впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити нові злочини.

ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив надати йому можливість працювати щоб утримувати бабусю, яка є лежача, а також відшкодувати завдану шкоду.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково та надати можливість його підзахисному працювати.

Заслухавши прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000045 від 18.01.2025 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені 21.02.2025 року о 08 год. 10 хв. підозрюваному та його захиснику (а.с.10-11), приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 Обухівського РУП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими 18.01.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

20.02.2025 року старшим слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 20.02.2025 року вручено підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відсутності захисника (а.с.60-63).

Згідно клопотання обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 підтверджується протоколом проведення огляду місця події від 18.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 20.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 20.01.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 , від 20.01.2025; протоколом огляду від 20.01.2025; протоколом огляду предметів від 20.01.2025; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 , від 05.02.2025; протоколом огляду місця події від 06.02.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 06.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 07.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , від 07.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 10.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , від 10.02.2025; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 , від 05.02.2025; протоколом огляду місця події від 06.02.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 06.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 07.02.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , від 07.02.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_5 , від 20.02.2025; протоколом допиту підозрюваного від 20.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Вирішуючи вищезазначене клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя виходить з положень ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: - здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; - пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; - перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження; - враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного.

Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.

Вказана судова практика закріплена листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, у цій справі слідчий суддя, залишаючись безстороннім, вирішує порушене у клопотанні питання в межах наданих сторонами доказів, з урахуванням особи підозрюваної, та інших матеріалів, що мають істотне та виключне значення для законного та справедливого судового рішення щодо обрання запобіжного заходу.

Згідно із правилом ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Аналогічно, в п.175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» наведено поняття «обґрунтована підозра», яке означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя не досліджує і не надає оцінки доказам, які обгрунтовують підозру у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки це є дискреційними повноваженнями суду.

На переконання слідчого судді, органом досудового розслідування були наведені достатні відомості про обставини вчинення дій, кваліфікованих за вказаною вище статтею КК України, які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями, дають підстави слідчому судді для висновку, що могли мати місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, тобто, оцінюючи сукупність отриманих відомостей.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; його вік та стан здоров`я, те що у нього відсутні тяжкі захворювання; неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває; міцність соціальних зв`язків у місці його проживання, те що він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з його слів, де проживає разом із мамою та бабусею; те, що він раніше судимий; сприяє досудовому слідству,компрометуючих матеріалів на ОСОБА_5 прокурор та слідчий не володіє. Також, прокурором не надано слідчому судді реальних доказів, яким чином підозрюваний може незаконно впливати на свідків, та потерпілого, які вже допитано, а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Прокурором, окрім того, не підтверджено ризиків передбачених п. 1, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_5 переховуватися від досудового слідства та суду, оскільки прокурором не надано доказів, що до підозрюваного застосовувались запобіжні заходи, а він їх порушував таспростовується наданими матеріалами клопотання, а тому відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 дієвим буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючим ризиком ч. 2 ст. 177 КПК України, а саме із пред`явленою підозрою, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 181, 183, 184, 194, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000045 від 18.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти прокурора, слідчого, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- не відлучатися з м. Василькова Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відділ поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення та до «09» травня 2025 року, включно.

На ухвалу протягом п`яти діб з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 17.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14