єдиний унікальний номер справи 546/952/24
номер провадження 1-кп/546/22/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої сторони

Решетилівської міської ради ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника трудового

колективу ФОП ОСОБА_8 . ОСОБА_8 ,

представника трудового

колективу Приватна агрофірма

«Агротехнологія» ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000300, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Санжари Полтавської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого підсобним робітником у ФОП ОСОБА_8 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не депутата, не інваліда, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Нові Санжари Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого механіком у Приватній агрофірмі «Агротехнологія», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не депутата, не інваліда, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту, органом досудового розслідування встановлено, що 20.07.2024, близько 07:00 год, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , маючи єдиний прямий умисел на незаконне зайняття іншим водним добувним промислом, на таксі прибули з смт Нові Санжари Полтавського району Полтавської області на берег річки Говтва поблизу вул. Базарна в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, з метою вилову водних біоресурсів без належного дозволу, а саме раків за допомогою забороненого сіткового знаряддя лову «підхват».

20.07.2024, у період з 07:00 год по 09:00 год, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку раків та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, всупереч вимог ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», відповідно до якої у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування; п. 2 розділу ІІ та п.п. 1 п. 1 розділу IV «Правил любительського рибальства», які затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748, відповідно до яких: любительське рибальство дозволяється здійснювати рибалкам-любителям безоплатно у порядку загального використання водних біоресурсів для особистих потреб (без права реалізації) не забороненими цими Правилами знаряддями лову і способами добування (вилову) та у мінімально дозволених для добування (вилову) розмірах видів водних біоресурсів під час здійснення любительського рибальства, визначених додатком 1 до цих Правил, за нормами добування (вилову) дозволених видів водних біоресурсів на одного рибалку-любителя за добу (далі добова норма улову), визначеними додатком 2 до цих Правил» (згідно додатку № 2 до вказаних правил на одного рибалку за добу дозволяється вилов 30 шт. раків під час здійснення любительського рибальства); забороняється добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову; п. 10, п.п. 12 та п.п. 14 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» від 18 липня 1998 р. № 1126, відповідно до яких: громадяни, які займаються любительським і спортивним рибальством, зобов`язані виконувати на відповідних рибогосподарських водоймах (їх ділянках) правила рибальства; під час здійснення любительського і спортивного рибальства забороняється: вивезення (винесення) риби, раків та інших водних живих ресурсів у кількості, що перевищує добову норму лову (добування), або заборонених до лову (добування) правилами рибальства; лов (добування) водних живих ресурсів із застосуванням знарядь лову (добування), виготовлених із сіткоснасних чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, шляхом заброду у водойму річки Говтва, з використанням забороненого сіткового знаряддя лову «підхват», виготовленого із палиць по краям та прикріпленою до них сіткою довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розміром вічка 1,0 см х 1,0 см, здійснили незаконний вилов 146 (ста сорока шести) раків, після чого були викриті на місці події співробітниками сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Згідно висновку експерта від 27.08.2024 № 6692/6693 за результатами проведення комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи, розмір шкоди завданий водним біоресурсам України, внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів 146 раків 20.07.2024 в річці Говтва у м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області становить 486 472, 00 (чотириста вісімдесят шість тисяч чотириста сімдесят дві) грн.

Шкода, завдана внаслідок незаконного, як встановлено слідством, вилову 20.07.2024 водних біоресурсів, а саме 146 раків (ста сорока шести) в річці Говтва у м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», являється істотною за ознакою добування великої кількості водних біоресурсів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Під час підготовчого провадження 10.01.2025 від захисника до суду надійшло клопотання представника трудового колективу ФОП ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності та передачу ОСОБА_5 на поруки трудовому колективу ФОП ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження, до якого долучено протокол загальних зборів трудового колективу ФОП ОСОБА_8 № 1 від 06.01.2025 про взяття на поруки, характеристики на обвинуваченого, копію наказу про прийняття на роботу, копію трудового договору. 26.02.2025 до матеріалів справи подано протокол загальних зборів трудового колективу ФОП ОСОБА_8 № 2 від 20.01.2025 про визначення переліку заходів виховного впливу.

Під час підготовчого провадження 10.01.2025 від захисника до суду надійшло клопотання представника трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» про звільнення від кримінальної відповідальності та передачу ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» та закриття кримінального провадження, до якого долучено протокол загальних зборів трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» № 1 від 02.12.2024 про взяття на поруки, характеристику на обвинуваченого, копію наказу про прийняття на роботу, копію трудового договору. 26.02.2025 до матеріалів справи подано протокол загальних зборів трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» № 2 від 20.01.2025 про визначення переліку заходів виховного впливу.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачені, їх захисник, представник потерпілої сторони, уповноважені представники трудових колективів.

Уповноважений представник трудового колективу ФОП ОСОБА_8 ОСОБА_8 , підтримав заявлене клопотання про передачу ОСОБА_5 на поруки трудовому колективу, просив його задовольнити. Підтвердив, що колектив одноголосно на зборах прийняв це рішення та він зборами колективу був уповноважений звернутися до суду із зазначеним клопотанням. Окрім того зазначив, що обсяг заходів виховного характеру, які підлягають застосуванню до ОСОБА_5 в подальшому також був визначений одноголосно на зборах трудового колективу.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, визнає у повному обсязі, жодних обставин скоєного не оспорює та не заперечує, кримінальне правопорушення вчинив вперше, раніше не судимий, щиро розкаюється, більше вчиняти таких дій не буде, щиро висловив осуд своєї протиправної поведінки. Зазначив, що активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Окрім того, обвинувачений зазначив, що не заперечує свого обов`язку щодо відшкодування завданих збитків. Запевнив суд, що у найближчий час здійснить дії на виконання свого обов`язку щодо відшкодування міській раді завданих ним збитків, але враховуючи його майновий стан та стан його доходів буде відшкодувати частинами, так як не в змозі погасити шкоду одноразовим платежем внаслідок значного її розміру.

Просив задовольнити клопотання трудового колективу та звільнити від кримінальної відповідальності, передавши його на поруки трудовому колективу, пообіцявши виправдати довіру колективу. Надав згоду на закриття кримінального провадження, вказав, що не наполягає на продовження розгляду справи у загальному порядку. Запевнив, що зазначена ним позиція є цілком добровільною. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та невиконання умов передачі на поруки йому роз`яснені та цілком зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 , підтримав клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_8 та просив його задовольнити.

Уповноважений представник трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» ОСОБА_9 , підтримала заявлене клопотання про передачу ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу, просила його задовольнити. Підтвердила, що колектив одноголосно на зборах прийняв це рішення та вона зборами колективу була уповноважена звернутися до суду із зазначеним клопотанням. Окрім того зазначила, що обсяг заходів виховного характеру, які підлягають застосуванню до ОСОБА_6 в подальшому також був визначений одноголосно на зборах трудового колективу.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, визнає у повному обсязі, жодних обставин скоєного не оспорює та не заперечує, кримінальне правопорушення вчинив вперше, раніше не судимий, щиро розкаюється, більше вчиняти таких дій не буде, щиро висловив осуд своєї протиправної поведінки. Зазначив, що активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Окрім того, обвинувачений зазначив, що не заперечує свого обов`язку щодо відшкодування завданих збитків. Запевнив суд, що у найближчий час здійснить дії на виконання свого обов`язку щодо відшкодування міській раді завданих ним збитків, але враховуючи його майновий стан та стан його доходів буде відшкодувати частинами, так як не в змозі погасити шкоду одноразовим платежем внаслідок значного її розміру.

Просив задовольнити клопотання трудового колективу та звільнити від кримінальної відповідальності, передавши його на поруки трудовому колективу, пообіцявши виправдати довіру колективу. Надав згоду на закриття кримінального провадження, вказав, що не наполягає на продовження розгляду справи у загальному порядку. Запевнив, що зазначена ним позиція є цілком добровільною. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та невиконання умов передачі на поруки йому роз`яснені та цілком зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , підтримав клопотання трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» та просив його задовольнити.

Представник потерпілої сторони Решетилівської міської ради ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні пояснила, що не заперечує щодо задоволення клопотання про передачу обвинувачених на поруки трудовим колективам, звільнення їх від відповідальності та закриття кримінального провадження, незважаючи на те, що до даного часу обвинувачені не здійснили відшкодування. При цьому не поставила під сумнів, що обвинувачені у добровільному порядку будуть виконувати свій обов`язок щодо відшкодування збитків. Окрім того, зазначила, що у разі невиконання ними відшкодування шкоди, міська рада не позбавлена права подати відповідний позов в порядку цивільного судочинства.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотань трудових колективів про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні на підставі ст. 47 КК України та закриття кримінального провадження. Зазначив, що обвинувачені раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, має місце щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Представники трудових колективів, у яких працюють обвинувачені, у встановленому порядку звернулися до суду із відповідними клопотаннями, надавши до них належні докази, у підготовчому судовому засіданні повністю їх підтримали.

Просив вирішити долю процесуальних витрат у справі, стягнувши витрати на проведення експертизи з обвинувачених порівну. По речовим доказам просив застосувати спеціальну конфіскацію до знаряддя лову та виловлених водних біоресурсів. Що стосується інших речових доказів, то речовий доказ садок, оскільки він не являється знаряддям лову, повернути власнику ОСОБА_6 , а оптичний диск з відео файлом залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Також просив скасувати накладений слідчим суддею арешт на речові докази.

Окрім того, просив залишити позов прокурора без розгляду, у разі якщо суд прийде до висновку про задоволення поданих клопотань.

Суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, надавши оцінку доводам кожного із клопотань та дослідивши матеріали справи у межах заявлених клопотань, прийшов до наступних висновків.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Положення ч. 3 ст. 288 КПК України визначають право суду закрити кримінальне провадження та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Інститут звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації можна застосувати лише у разі встановлення усіх обов`язкових для подання відповідного клопотання умов, зокрема: 1) вчинення кримінально караного діяння вперше; 2) таке діяння є кримінальним правопорушенням відповідного ступеню тяжкості; 3) воно не є корупційним та не пов`язане з корупцією, а у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, вчинене особою, яка керувала транспортними засобами не у стані будь-якого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів; 4) наявне щире каяття особи.

Встановивши відсутність хоча б однієї із цих передумов, суди не вправі застосовувати ст. 47 КК України щодо обвинуваченої особи.

Таким чином, передумовами звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 249 КК України на підставі ст. 47 КК України є вчинення нею вперше кримінального проступку, який не віднесений до категорії корупційних або пов`язаних із корупцією, не віднесений до категорії порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, а підставами звільнення є щире каяття та клопотання колективу установи про передачу цієї особи на поруки.

Аналогічні роз`яснення викладені у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до яких підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Як зазначено у пункті 6 даної постанови, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, та не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту.

Органом досудового розслідування дії обвинувачених кваліфіковано вірно та вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше не судимі, тобто вчинили кримінальне правопорушення вперше.

Після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялися та висловили осуд своєї протиправної поведінки, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення.

Суд вважає за доцільне зауважити, що вирішення питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу є судовою дискрецією, оскільки це є правом, а не обов`язком суду і є виправданою лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу. У постанові від 14.06.2018 (справа № 760/115405/16-к) Верховний Суд зазначив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені в повному обсязі беззаперечно визнали свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, щиро розкаялися, запевнили суд, що зобов`язуються відшкодувати завдану шкоду.

Судом достовірно встановлено, що обвинувачені мають постійне місце роботи. Так, ОСОБА_5 працює підсобним робітником у ФОП ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 механіком у Приватній агрофірмі «Агротехнологія».

Відповідно до протоколу загальних зборів трудового колективу ФОП ОСОБА_8 № 1 від 06 січня 2025 року, вбачається, що чисельність членів трудового колективу складає 4 особи, з них на зборах були присутні 4 особи, тобто збори трудового колективу вважаються правомочними. Цими зборами одноголосно прийняте рішення про взяття ОСОБА_5 на поруки трудовим колективом та визначено відповідальну особу. Згідно з протоколом загальних зборів трудового колективу ФОП ОСОБА_8 № 2 від 20 січня 2025 року, трудовий колектив, бере на себе обов`язок здійснювати щодо ОСОБА_5 протягом року з дня передачі його на поруки наступні заходи виховного характеру: спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних, адміністративних та/чи дисциплінарних правопорушень, його перевиховання й виправлення шляхом залучення до активної роботи, проведення заходів з підвищення кваліфікації та профілактичної роботи; проведення профілактичних бесід з ОСОБА_5 щодо недопущення порушення трудової дисципліни, усталених правил співжиття на роботі, в побуті і сім`ї, громадського порядку, виправлення своєї провини перед колективом, з метою виправлення своєї поведінки та здійснення відповідного контролю з урахуванням наданих систематичних звітів відповідальної особи щодо виконання ОСОБА_5 посадових обов`язків, не порушення встановленого порядку у трудовому колективі, у побуті; проведення заходів щодо забезпечення належного виконання та дотримання взятих на себе зобов`язань з боку трудового колективу, шляхом проведення дій які полягають в одержанні ОСОБА_5 необхідного виховання, освіти, а також у наявності можливості пристосуватися до законослухняних правил навколишнього життя, підвищити свій культурний, соціальний та загальноосвітній рівень, підвищення кваліфікації професії; систематично (кожні 2 тижня) здійснюються профілактичні бесіди з ОСОБА_5 щодо застереження та недопущення порушень трудової дисципліни, усталених правил співжиття на роботі, в побуті і сім`ї, громадського порядку, виправлення своєї провини перед колективом, з метою виправлення своєї поведінки.

Зазначені заходи на думку суду не носять формального характеру.

Також трудовий колектив доведений до відома про порядок і умови здійснення відмови від поручительства, що є наслідком відновлення провадження відповідно до ст. 289 КПК України.

Окрім того, зборами доручено ОСОБА_8 звернутися від імені трудового колективу ФОП ОСОБА_8 до Решетилівського районного суду Полтавської області з клопотанням про передачу ОСОБА_5 на поруки трудовому колективу та представляти інтереси трудового колективу під час його розгляду у судовому засіданні.

Таким чином, трудовий колектив ФОП ОСОБА_8 одноголосно прийняв рішення про взяття обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки та вирішив проводити з ним виховну роботу з метою недопущення вчинення ним правопорушень, що свідчить про те, що колектив розуміє взяту на себе відповідальність і підстав не вірити наміру колективу у суду не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти передачі його на поруки трудовому колективу, звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою. За місцем роботи характеризується виключно позитивно.

Відповідно до протоколу загальних зборів трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» № 1 від 02 грудня 2024 року, вбачається, що чисельність членів трудового колективу складає 53 особи, з них на зборах були присутні 53 особи, тобто збори трудового колективу вважаються правомочними. Цими зборами одноголосно прийняте рішення про взяття ОСОБА_6 на поруки трудовим колективом та визначено відповідальну особу. Згідно з протоколом загальних зборів трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» № 2 від 20 січня 2025 року, трудовий колектив, бере на себе обов`язок здійснювати щодо ОСОБА_6 протягом року з дня передачі його на поруки наступні заходи виховного характеру: спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_6 нових кримінальних, адміністративних та/чи дисциплінарних правопорушень, його перевиховання й виправлення шляхом залучення до активної роботи, проведення заходів з підвищення кваліфікації та профілактичної роботи; проведення профілактичних бесід з ОСОБА_6 щодо недопущення порушення трудової дисципліни, усталених правил співжиття на роботі, в побуті і сім`ї, громадського порядку, виправлення своєї провини перед колективом, з метою виправлення своєї поведінки та здійснення відповідного контролю з урахуванням наданих систематичних звітів відповідальної особи щодо виконання ОСОБА_6 посадових обов`язків, не порушення встановленого порядку у трудовому колективі, у побуті; проведення заходів щодо забезпечення належного виконання та дотримання взятих на себе зобов`язань з боку трудового колективу, шляхом проведення дій які полягають в одержанні ОСОБА_6 необхідного виховання, освіти, а також у наявності можливості пристосуватися до законослухняних правил навколишнього життя, підвищити свій культурний, соціальний та загальноосвітній рівень, підвищення кваліфікації професії; систематично (кожні 2 тижня) здійснюються профілактичні бесіди з ОСОБА_6 щодо застереження та недопущення порушень трудової дисципліни, усталених правил співжиття на роботі, в побуті і сім`ї, громадського порядку, виправлення своєї провини перед колективом, з метою виправлення своєї поведінки.

Зазначені заходи на думку суду не носять формального характеру.

Також трудовий колектив доведений до відома про порядок і умови здійснення відмови від поручительства, що є наслідком відновлення провадження відповідно до ст. 289 КПК України.

Окрім того, зборами доручено ОСОБА_9 звернутися від імені трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» до Решетилівського районного суду Полтавської області з клопотанням про передачу ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу та представляти інтереси трудового колективу під час його розгляду у судовому засіданні.

Таким чином, трудовий колектив Приватної агрофірми «Агротехнологія» одноголосно прийняв рішення про взяття обвинуваченого ОСОБА_6 на поруки та вирішив проводити з ним виховну роботу з метою недопущення вчинення ним правопорушень, що свідчить про те, що колектив розуміє взяту на себе відповідальність і підстав не вірити наміру колективу у суду не має.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти передачі його на поруки трудовому колективу, звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою. За місцем роботи характеризується виключно позитивно.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовим колективам ФОП ОСОБА_8 та Приватній агрофірмі «Агротехнологія» відповідно, суд враховує наступне.

Судом вже вище зазначено, що згідно з наданими суду матеріалами, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, а тому є особами, які вперше вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, яке є кримінальним проступком та не віднесено до категорії корупційних або пов`язаних із корупцією, не віднесено до категорії порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, тому вимогу частини першої статті 47 КК України в цій частині дотримано.

При цьому, суд враховує правову позицію ККС ВС від 22.12.2020 у справі № 158/2745/19, згідно якої положення закону не містять жодних вимог щодо розміру колективу, який має право взяти свого працівника на поруки, та часу, протягом якого ця особа повинна бути працевлаштована, внаслідок чого неможливо застосування ст. 47 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності такої умови для звільнення від кримінальної відповідальності як щире каяття , суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності із передачею її на поруки трудовому колективу з підстав, визначених ст. 47 КК України, суд також враховує правову позицію ККС ВС, висловлену у постанові від 11.05.2021 по справі № 161/17452/19, яка є релевантною, оскільки предметом перегляду були саме обставини правомірності застосування норм ст. 47 КК України, що є тотожним до обставин цієї справи № 546/952/24). Згідно правових висновків касаційна інстанція виснувала, що факт відшкодування шкоди потерпілому дійсно може додатково свідчити про щире каяття винної особи. Проте, оцінюючи факт наявності або відсутності такого відшкодування шкоди потрібно враховувати бажання потерпілого отримати таке відшкодування, взаємовідносини між сторонами конфлікту, узгодженість розміру спричиненої шкоди, можливість її відшкодування, повноту відшкодування шкоди тощо. Водночас для звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку із передачею особи на поруки достатнім є встановлення факту саме щирого каяття, на відміну від, наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою для такого виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Окрім того, Верховним Судом зазначено, що під час судового розгляду винна особа може змінити своє ставлення до вчинюваного нею діяння, переосмислити зміст своєї поведінки та критично її оцінити.

ККС ВС застосував аналогічний підхід у справі № 127/12870/20, в якій ухвалою від 08.07.2021 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, у якій серед іншого вказувалося, що обвинувачений у вчиненому не розкаявся, оскільки не вживав заходів для відшкодування завданої шкоди, тому суд безпідставно застосував ст. 47 КК України. Відмовляючи у відкритті касаційного провадження ККС ВС, в цій частині доводи потерпілої про те, що обвинувачений не відшкодував заподіяної їй шкоди, що, на її думку, свідчить про відсутність щирого каяття з боку обвинуваченого, визнав такими, що не є слушними.

Таким чином, наявність чи відсутність факту здійснення обвинуваченим дій щодо відшкодування шкоди не носить ключового значення під час вирішення клопотання на підставі ст. 47 КК України.

Поряд з цим, звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки для її виправлення без фактичного застосування щодо неї заходів кримінально-правової репресії є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише за належної перевірки судом факту справжності щирого каяття як обов`язкової умови застосування ст. 47 КК. Сам факт звернення із клопотанням про передачу особи на поруки імперативного значення для судів не має.

Крім того, вирішуючи питання про можливість задоволення зазначеного клопотання, суд має ретельно перевірити всі обставини справи й належним чином обґрунтувати ухвалене рішення.

Саме такі правові висновки висловлені ККС ВС у постанові від 21.05.2024 у справі № 443/1255/23. У цій постанові ККС ВС акцентував увагу на тому, що з огляду на системне тлумачення законодавства та судову практику, розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у його вчиненні, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки скоєного та в готовності нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка про визнання особою своєї винуватості, а відповідне ставлення до вчиненого, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Під час підготовчого судового засідання судом достовірно встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вперше вчинили кримінальний проступок, дійсно щиро розкаюються, негативно оцінюють та засуджують свою поведінку, висловлюють щирий жаль з приводу вчиненого, взагалі не заперечують своєї провини у скоєному та те, що вони несуть відповідальність за завдані збитки. Зазначені обставини також були встановлені під час досудового розслідування, що не оспорюється стороною обвинувачення. Окрім того, обвинувачені запевнили суд, що будуть виконувати свій обов`язок щодо відшкодування міській раді завданих ними збитків.

Представник потерпілої сторони Решетилівської міської ради не заперечувала щодо задоволення клопотання, незважаючи на те, що до даного часу обвинувачені не здійснили відшкодування. При цьому не поставила під сумнів, що обвинувачені у добровільному порядку будуть виконувати свій обов`язок щодо відшкодування збитків. Окрім того, зазначила, що у разі невиконання ними відшкодування шкоди, міська рада не позбавлена права подати відповідний позов в порядку цивільного судочинства.

Прокурор також не висловив своїх заперечень щодо задоволення клопотання, незважаючи на те, що до даного часу обвинувачені не здійснили відшкодування.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, доводи учасників кримінального провадження, суд переконався в тому, що доведеними є факти, які свідчать про справжність та щирість розкаяння обвинувачених у скоєному, та належно перевірив наявність щирого каяття обвинувачених як обов`язкової умови для застосування ст. 47 КК України.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що правових перепон для задоволення клопотань про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності з передачею їх на поруки трудовим колективам, в підготовчому судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим клопотання підлягають задоволенню.

Слід при цьому зауважити, що частиною другою статті 47 КК України та статтею 289 КПК України встановлено ряд застережень, за наявності яких звільнена від кримінальної відповідальності особа має бути притягнута до кримінальної відповідальності та провадження відновлюється при відмові від поручительства. Наявність таких застережень, на переконання суду, буде додатковим стримуючим фактором з метою попередження вчинення обвинуваченими будь-якого протиправного діяння.

Відповідно до частини першої статті 129 КПК ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. На відміну від правового регулювання відшкодування процесуальних витрат, кримінально-процесуальним законом здійснене застереження, що питання щодо цивільного позову вирішується судом при постановленні обвинувального вироку. Повноваження суду на вирішення цивільного позову ухвалою суду наведені вище приписи кримінально-процесуальним законом не передбачені.

Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності, та з огляду на позицію прокурора, заявлений у кримінальному провадженні прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі Решетилівської міської ради, слід залишити без розгляду, роз`яснивши згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, з позовом про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має право звернутися безпосередньо Решетилівська міська рада в порядку цивільного судочинства, у разі, якщо обвинувачені не виконають, наданих ними в суді, зобов`язань в частині відшкодування завданих збитків.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Частиною першою статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17, вбачається, що КПК Українине обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, суд виходить з наступного.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 47 КК України у зв`язку передачею на поруки є нереабілітуючою підставою. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

На підставі постанови про призначення комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи проведено експертизу та надано висновок № 6692/6693 від 27.08.2024. Розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, становить 22718,40 грн.

Таким чином, процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави, тобто по 11359,20 грн з кожного.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд виходить з наступного.

Речові докази у кримінальному провадженні визнані постановами старшого дізнавача від 20.07.2024 та 02.08.2024, приєднані до матеріалів кримінального провадження, частина з яких (садок та підхват) зберігається у камері зберігання речових доказів, а інша частина (оптичний диск з відео файлом) зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно : були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2024 накладено арешт на садок та знаряддя лову підхват (чотири дерев`яні палиці, дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см). Окрім того, ухвалою слідчого судді надано дозвіл ФОП ОСОБА_12 на реалізацію протиправно виловлених 146 (сто сорок шість) раків, кошти від реалізації яких перерахувати в дохід держави.

Відповідно до платіжної інструкції № 433 від 09.09.2024 ФОП ОСОБА_12 кошти від реалізації 146 раків перераховано в дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, вирішивши питання щодо скасування арешту згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі ст. ст. 12, 44, 47, 96-1, 96-2 КК України, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 128, 174, 284-286, 288, 289, 314, 369-372, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) в особі представника ОСОБА_8 про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Санжари Полтавської області, громадянина України, працюючого підсобним робітником у ФОП ОСОБА_8 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ФОП ОСОБА_8 , якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Повідомити трудовому колективу ФОП ОСОБА_8 про передачу йому ОСОБА_5 на поруки та направити копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу ФОП ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_5 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Клопотання трудового колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» (, адреса місцезнаходження: 39311, Полтавська область, Полтавський район, с. Судівка, вул. Братська, буд. 20) в особі представника ОСОБА_9 про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Нові Санжари Полтавської області, громадянина України, працюючого механіком в Приватній агрофірмі «Агротехнологія», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія», якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Повідомити трудовому колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія» про передачу йому ОСОБА_6 на поруки та направити копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу Приватної агрофірми «Агротехнологія», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_6 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000300, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 11359,20 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 11359,20 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 20 копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2024 на садок та знаряддя лову підхват (чотири дерев`яні палиці, дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см), скасувати.

Речовий доказ, а саме садок, повернути власнику ОСОБА_6 .

Речовий доказ, а саме оптичний диск «MEDIA», на якому мається один відео файл «0000000__0081.МР4», який створений 20.07.2024 із відеозаписом обставин виявлення 20.07.2024 кримінального правопорушення, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави речовий доказ, а саме знаряддя лову підхват (чотири дерев`яні палиці, дві з яких з металевими трубками на кінцях, до яких прикріплено сітку довжиною 2,5 м, висотою 1,4 м, розмір вічка 1,0 см х 1,0 см).

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави грошові кошти у розмірі 225,00 грн від реалізації 146 раків, проведеної ФОП ОСОБА_12 по накладній № 20/07 від 20.07.2024 на підставі ували слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2024, та які перераховані до бюджету відповідно до Платіжної інструкції АТ «УКРСИББАНК» № 433 від 09.09.2024.

Цивільний позов Прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Решетилівської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити Прокурору Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області право звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27 лютого 2025 року.

Суддя : ОСОБА_1