Справа № 159/2047/25
Провадження № 1-кс/159/699/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

08 квітня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000446 від 29.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 вніс до суду клопотання, погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке виявлене і вилучене 28.03.2025 під час огляду місця події на автодорозі Е85 сполученням Ковель-Ратне поблизу населеного пункту Мислина Ковельського району (координати 51,3182193; 24,6629914).

Клопотання мотивоване тим, що 28.03.2025 приблизно о 13:00 годині ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Ковель-Ратне, поблизу с.Мислина не впорався з керуванням та з`їхав кювет. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Того ж дня під час огляду місця події транспортний засіб «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 (належність ОСОБА_6 ) вилучений та поміщений на спецмайданчик Ковельського РУП ГУНП у Волинській області на вул. Заводська, 2а в м.Ковелі.

Відомості про вказану подію внесені до ЄРДР 29.03.2025 за №0000446 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів у незмінному стані до огляду судовим експертом, встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на вилучений транспортний засіб із забороною відчуження, користування і розпорядження.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, клопотали по розгляд справи у їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти накладення арешту на автомобіль.

У зв`язку з неявкою усіх учасників фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження вилучений під час огляду місця події транспортний засіб є майном, що відповідає критеріям речового доказу.

Збереження речового доказу у незмінному стані під контролем органу досудового розслідування є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Зокрема необхідно провести детальний огляд транспортного засобу, зафіксувати усі механічні пошкодження, провести відповідні судові експертизи.

Потреби досудового розслідування на даний час мають пріоритет над правом власності учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Запропонований режим обмежень відповідає вимогам ч.11 ст.170 КПК України та доведений матеріалами провадження.

Керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, білого кольору, номер рами НОМЕР_2 , який вилучений 28.03.2025 під час огляду місця події, власником якого є ОСОБА_6 , на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1