Справа № 675/1566/24
Провадження № 1-в/675/4/2025
У Х В А Л А

"08" січня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого

судді Демчука П. В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

прокурора Денесюка Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяслав подання в.о. начальника Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про приведення у відповідність закону вироку щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

Виконуючий обов`язки начальника Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області Василюк В. звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2005 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_1 перебуває на обліку органу з питань пробації.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року. Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник органу з питань пробації вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Водночас на момент вчинення крадіжки ОСОБА_1 вартість викраденого майна відповідно до обвинувального вироку становила 361 грн., через це орган пробації вважає, що слід вирішити питання про звільнення засудженого від відбування покарання.

У судове засідання представвник Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у відсутності представника Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, подання підтримує. У вказаній заяві представник Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук, розшукова справа № від 02.11.2005 року.

Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. На адресу суду повертіються листи з довідкою ф.20 про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою: АДРЕСА_1 ».

Прокурор Денесюк Р.В. не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутність засудженого, та вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Представник Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області у письмовій заяві вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук, розшукова справа № від 02.11.2005 року. Дані відомості також підтверджуються листом заступника начальника управління поліції начальника КП Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області Ткачука І., який вказав ряд заходів, проведених працівниками поліції з метою встановлення місця знаходження розшукуваного. На даний час встановити місце знаходження ОСОБА_1 не представилось можливим.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Клопотання (подання) про вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким були внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дрібне викрадення чужого майна), згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2005 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено йому покарання 5 (п`ять) років обмеження волі.

Вирок набрав законно сили 04.03.2005 року.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ст. 51 ч. 1 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2004 рік" затверджено на 2004 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 362,23грн.

Як вбачається із вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2005 року, ОСОБА_1 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, де вартість викраденого останнім майна становила 361 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2005 року вчинив крадіжку на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, караність вказаного діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунена, слід звільнити засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, призначеного за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2005 року у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя П.В.Демчук