Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4805/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/258/25
Категорія ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000654 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2024, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:- 29.06.2023 Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 309 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік;

16.08.2023 Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4 КК України на 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, -

-за ч.1 ст. 357 КК України на 1(один) рік обмеження волі;

-за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків Корольовського районного суду м. Житомира від 29.06.2023 та Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2023, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаними вироками, визначено остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання вирішено рахувати з дня затримання

Речові докази: два DVD-диски - вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 13.02.2024 близько 11 год 40 хв. ОСОБА_7 , перебував неподалік будинку № 30, що по вул. Крошенській в м. Житомир, де знайшов поряд з під`їздом банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме банківської платіжної картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_8 , з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що привласнена ним банківська платіжна картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, взяв зазначену пластикову банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_8 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, є безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, та таким чином викрав її з корисливих мотивів.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив.

В подальшому, 13.02.2024 о 11 год. 50 хв., у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме: грошових коштів з банківської платіжної картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , 13.02.2024 переконавшись, що на банківській платіжній картці № НОМЕР_1 відсутній пін-код, бажаючи заволодіти та розпорядитись грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , що перебували на банківському рахунку відкритому у АТ «КБ «Пиватбанк» у власних цілях, діючи умисно 13.02.2024 в період з 12 год 12 хв. по 19 год. 57 хв., використовуючи раніше привласнену банківську платіжну картку заволодів грошовими коштами у загальній сумі 4 092 гривень 20 копійку.

Так, 13.02.2024 ОСОБА_7 перебував в магазині «Продукти» за адресою: м. Житомир вул. Покровська 164, де о 12 години 12 хвилин заволодів грошовими коштами в сумі 94 гривні 00 копійок та о 12 години 13 хвилин заволодів грошовими коштами 137 гривні 00 копійок, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині, 13.02.2024 ОСОБА_7 перебував на АЗС «ОККО» за адресою: м. Житомир вул. Покровська 160, де о 12 годині 15 хвилин заволодів коштами у сумі 329 гривень, 80 коп., о 12 годині 16 хвилин заволодів грошовими коштами у сумі 1 128 гривень 00 копійок, о 12 годині 18 хвилин заволодів грошовими коштами у сумі 999 гривень 00 копійок, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині, 13.02.2024 ОСОБА_7 перебував в магазині «Полісся продукт», що за адресою: м. Житомир вул. Покровська 129, де о 16 годині 59 хвилин заволодів грошовими коштами у сумі 393 гривні 00 копійок, о 17 годині 02 хвилин грошовими коштами у сумі 699 гривні 00 копійок, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині, 13.02.2024 ОСОБА_7 перебував в магазині «Квара» ПП «Бролія», що за адресою: м. Житомир вул. Крошенська 30, о 17 годині 11 хвилин заволодів грошовими коштами у

сумі 167 гривень 20 копійок, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині, 13.02.2024 ОСОБА_7 перебував в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », що за адресою: АДРЕСА_2 , о 17 годині 25 хвилин грошовими коштами у

сумі 105 гривень 30 копійок, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині, 13.02.2024 ОСОБА_7 перебував в магазині «Квара» ПП «Бролія», що за адресою: м. Житомир вул. Крошенська 30, грошові кошти у сумі 39 гривень 90 копійок, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок змінити та визнати його винним за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України з застосуванням ст.ст.70,71 та ст.75 КК України, призначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Зазначає, що в період 13.02.2024р. по теперішній час активні бойові дії на території м. Житомира та Житомирської області не велись і тому вважає, що правова кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України судом першої інстанції не достатньо обґрунтована і в нього викликає сумнів щодо її законності.

Вважає, що остаточне покарання призначене йому - у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі є занадто суворим і призначене без достатнього врахування його особи.

Зазначає, що повністю визнав себе винним в тому, що знайшов банківську карту яку використав для власних потреб придбаваючи більшість товарів для сім`ї, а саме продукти харчування. Суд першої інстанції не врахував, що він позитивно характеризується за місцем проживання, перебуваю в цивільному шлюбі, на утримані має 4 (четверо) неповнолітніх дітей.

Крім того вважає, що в ухвалюючи вирок суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до вироку Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2023р. на протязі тривалого часу він ніяких незаконних дій не вчиняв, сумлінно дотримувався вимог ст.75-76 КК України.

ОСОБА_7 , в суд апеляційної інстанції не з`явився, не повідомив про поважні причини неявки, розгляд справи судом неодноразово відкладався через неявку обвинуваченого, про судове засідання він був повідомлений через члена сім`ї, оскільки рекомендовані листи не отримує, номер телефону змінив, а тому враховуючи, що участь обвинуваченого не є обов`язковою апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини привласнення офіційного документа з корисливих мотивів ОСОБА_7 та кваліфікація за ч.1 ст. 357 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Також, в апеляційній скарзі не оспорюється таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, а тому колегією суддів не перевіряється.

В апеляційній скарзі оспорюється правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами, внесеними Указом № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, та Указом № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року) з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно із Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, воєнний стан в Україні продовжено з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-IX від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185, 186, 187, 189, 191 КК України, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до вказаних змін крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану, кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

При цьому кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК України не передбачає такого тлумачення та кваліфікуючої ознаки як вчинення крадіжки з використанням умов воєнного стану або вчинення її на певній території України, де проводяться бойові дії.

Відповідно до встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, які учасниками судового провадження не оспорювались, крадіжку ОСОБА_7 вчинив 13.02.2024 року у м. Житомирі, тобто на території України під час дії воєнного стану.

Вказана кваліфікуюча ознака пов`язана з дією на території України воєнного стану, тобто визначається за критерієм дії воєнного стану у часі, незалежно від того чи відбуваються бойові дії на тій чи іншій території України.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.01.2024 року у справі № 722/594/22 за ч. 4 ст. 185 КК України кримінальна відповідальність передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений.

Таким чином, висновок місцевого суду, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно в умовах воєнного стану є обґрунтованим.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотримання положень ст. 65 КК України, враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

З врахуванням цих обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання яке є мінімальним за санкцією ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, а також остаточного покарання яке призначено з врахуванням положень ст. 70, 71 КК України, не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його суворості.

Вчинення ОСОБА_7 нового злочину, в період випробувального терміну унеможливлює повторне застосування положень ст. 75 КК України, оскільки у цьому випадку він порушив умови іспитового звільнення і йому слід призначати покарання за правилами визначеними ч.3 ст. 78, 71, 72 КК України.

За таких обставин апеляційний суд підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2024 року щодо нього без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Судді: