Справа № 367/715/25
Провадження №1-кс/367/125/2025
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000200 від 21 серпня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки, Донецької області, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ військова частина НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.09.2023 року вироком Чутівського районного суду Полтавської області за ч. ч.1,4 ст. 358, ч. 3 ст. 309, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий СВ ВП № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 21.08.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години зо хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютою 2022 року № 2102-1Х, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 29 жовтня 2024 року № 740/2024, затверджений Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-1X, яким продовжено строк дії воєнною стану в Україні з 0530 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, тобто до 08.02.2025 до 05 годин 30 хвилин.

На підставі ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянин України ОСОБА_4 , 20.10.2023 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №27 від 23.01.2024 солдат ОСОБА_4 прибув з військової частини НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 на посаду розвідника сапера 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти, ВОС 106646Д/662, солдат ОСОБА_4 в/ч НОМЕР_1 , та вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою з 23.06.2024.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Згідно зі статтями 41, 68 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї Інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може були протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнною стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності га передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення нaцioнальнoi безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнною стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022. який продовжено до 05 год. 30 хв. 07.02.2025.

Однак ОСОБА_4 , використовуючи умови воєнного стану, у порушення вказаних вимог законодавства, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 20 серпня 2024 року близько 08 год. 10 хв. солдат ОСОБА_4 прибув до приміщення аптеки "ОПТОВИХ ЦІН", що розташована за адресою; Київська область. Бучамський район, смт. Ворзель, вул. Курортна, 62,

В цей час ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні аптеки помітив на прилавку мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi Note 13 Pro Forest Green 8 RAM 256 ROM», котрий був залишений без нагляду власницею ОСОБА_7 , в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний, корисний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке знаходилось на прилавку. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисних мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, взяв з прилавку мобільний телефон, таким чином заволодівши ним і залишив приміщення аптеки. У подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 9299 грн. 07 коп.

30.12.2024 слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУН ГУІІП в Київській області за погодженням із процесуальним керівником Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Макіївки. Червоногвардійського району, Донецької області, громадянину України, військовослужбовцю ЗСУ військова частина НОМЕР_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 . раніше судимому: 19.09.2023 вироком Чутівською районного суду Полтавської області до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме:

протоколом огляду місця події від 20.08.2024;

Протоколом огляду місця події від 20.09.2024;

Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.08.2024:

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2024;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.09.2024;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.09.2024;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.08.2024;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2024;

Протоколом огляду диска з записами відеокамер від 24.08.2024 та іншими матеріалами.

Слідчий вказує, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, стане причиною переховування від органів досудового розслідування, та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, у зв`язку з наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушеннь (злочинів), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, що не пов`язаний з позбавленням волі, на цілодобовий домашній арешт за місцем його фактичного проживання.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зокрема, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше правопорушення.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, ОСОБА_4 підпадає під категорію осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії досудового розслідування є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколом огляду місця події від 20.08.2024; протоколом огляду місця події від 20.09.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 22.08.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.08.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2024; протоколом огляду диска з записами відеокамер від 24.08.2024 та іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в окупності.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що слідчим доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, суд приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , не будучи ізольованою від суспільства може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Прокурором у судовому засіданні також доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти наявним ризикам.

Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних, щодо можливості перебування підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом за адресою його фактичного проживання, суд вважає, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, свідчать, що обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, клопотання слідчого СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200 від 21.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд прийшов до висновку про визначення застави в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177 -193 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання прокурора.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 11 березня 2025 року до 09 травня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень і може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- залишити на зберіганні в уповноважених органах державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення оголошено 17 березня 2025 року о 10:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1