Справа № 638/223/25
Провадження № 1-в/638/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про приведення вироку Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

У С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Початок строку 18.05.2022 року, кінець строку 18.05.2027 року.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 18 травня 2022 року та завдав матеріальну шкоду на суму 521 грн. 00 коп., що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 01.01.2022 рік становить 2481,00 гривень.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, оглянувши матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 04.10.2022 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 18.05.2022 року.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Згідно формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_5 18.05.2022 року та вчинив крадіжку майна на загальну суму 521 гривню.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2022 року дорівнюють 2481,00 гривень, що перевищує вартість майна, викраденого в результаті вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України, за яким він був засуджений.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, після внесення змін Законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення, діяння, вчинене ОСОБА_5 перестало бути кримінально караним, тому суд приходить до висновку, що клопотання установи виконання покарання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого слід звільнити від призначеного за ч. 4 ст.185 КК України покарання, на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

При цьому ОСОБА_5 слід вважати засудженим 01.09.2022 року вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно положень ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року, з 18.05.2022 року, ОСОБА_5 слід вважати таким, що станом на дату даного клопотання фактично відбув призначене покарання.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 задовольнити.

Привести вирок Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року негайно звільнити від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року посилання на ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 (одного) року обмеження волі та із застосуванням положень ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідає 2 (два) дні обмеження волі, вважати ОСОБА_5 таким, що фактично відбув покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.09.2022 року, звільнивши його негайно з установи виконання покарання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 16.01.2025.

Суддя ОСОБА_1