н/п 1-кп/766/1349/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2024 року за №0001085 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дар`ївка, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 року народження та 2016 року народження, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря психіатра не перебуваючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей не має,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІX з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово безперервно продовжувався в установленому законом порядку.

ОСОБА_3 , 10.08.2024 року в період часу з 22:00 години до 24:00 години усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів і з метою особистої наживи, в умовах воєнного стану та усвідомлюючи вказану обставину, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері зайшов до господарчої споруди, розташованої на території вказаного домоволодіння, звідки таємно для оточуючих викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_5 а саме: одну алюмінієву каструлю з кришкою, ємністю 20 л., країна виробництва СРСР, вартістю 800,00 гривень; одну алюмінієву каструлю з кришкою, ємністю 10 л., країна виробництва СРСР, вартістю 403,00 гривні 33 копійки; п`ять алюмінієвих бідонів, ємністю 40 л. кожен, країна виробництва СРСР, вартістю 3416 гривень 65 копійок; одну сталеву каністру, ємністю 20 л., країна виробництва СРСР, вартістю 200,00 гривень, в якій знаходилось 20 л. бензину «А-95», вартістю 980,00 гривень, після чого залишив місце вчинення злочину і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 5799 гривень 98 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України та просив призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, якою просив проводити судовий розгляд справи без його участі, претензій майнового характеру не має, матеріальна шкоду в повному обсязі відшкодовано.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому та запевнив суд про наміри не вчиняти кримінальних правопорушень у майбутньому, просив суворо не карати.

При цьому показав, що 10.08.2024 року ввечері через паркан потрапив у двір потерпілого, де з сараю викрав речі: каструлі, бідон та бензин. Вранці 11.08.2024 року приїхали працівники поліції, яким він пред`явив викрадені речі, які були повернуті потерпілому ОСОБА_5 .

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому відповідно ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить визнання вини останнім та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченої даних, характер, ступінь її суспільної небезпеки.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на момент вчинення правопорушення офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні двох дітей 2008 року народження, 2016 року народження, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, судимостей не має.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд враховує особу винуватого, ступінь тяжкості вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне, призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, що дорівнює його мінімальній межі.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України й звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Призначене ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

VI. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

VIІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який судом не продовжувався.

Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Під час досудового розслідування був залучений експерт, витрати на залучення якого склали 5300 гривень 96 копійок. Зазначені витрати у відповідності до вимог ст. 122 КПК України є процесуальними витратами.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в ході досудового розслідування не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.124,369-371,373-374,381,382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5300 (п`ять тисяч триста) гривень 96 копійок.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.

Речові докази:

- 5 алюмінієвих бідонів ємністю 40 л., 3 алюмінієві каструлі ємністю: 20 л., 15 л. та 10 л. з кришками до них; 1 сталеву каністру зеленого кольору в якої під кришкою знаходиться поліетиленовий пакет ємністю 20 л. з речовиною, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - після набранням вироком законної сили вважати повернутими законному власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1