Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/136/25
Провадження № 1-кс/475/21/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доманівка клопотання начальника СВ відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 поданого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 03.02.2025 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с.Маринівка Доманівського району Миколаївської області, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Раніше не судимого, стрільця-гранатометника військової частини НОМЕР_1 , військове званння сержант,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, в межах досудового розслідування, без альтернативи внесення застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 03.02.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2023 на виконання Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності військових частин Збройних Сил України та інших формувань, громадянина України ОСОБА_5 призвано на військову службу по мобілізацією та того ж дня направлений до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.12.2024 №356 ОСОБА_5 призначено на посаду посаді стрільця-гранатометника військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з моменту відправлення ОСОБА_5 у військову частину НОМЕР_2 із територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саме з 06.04.2023 року, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , мав статус військовослужбовця по мобілізації.

01.02.2024 року близько 19:00 год. (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_5 , прийшов до місця мешкання ОСОБА_8 , а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де між останніми виникла сварка на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин.

У ході сварки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у небезпечний для життя та здоров`я спосіб.

З цією метою, 01.02.2024р. близько 19:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень потерпілому, і бажаючи їх настання, наніс йому три удари кулаком правої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу та перебував у положенні лежачи на спині.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 знову підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_8 , та схопивши його лівою рукою за верхні одяг знову наніс кулаком правої руки два удари в область обличчя. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, діючи з єдиним умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, знову наніс близько 5 ударів правою ногою в область тулуба ОСОБА_8 , у результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді переломів 3-го, 4-го, 6-го, 7-го ребер зліва, 8-го ребра справа з проявами пневмоторакса і підшкірної емфіземи, синці і садна обличчя, гематом лівої вушної раковини, які відносять до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

За наведених обставин, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Крім цього, 01.02.2025 року близько 19:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця мешкання ОСОБА_8 , а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час перебував ОСОБА_9 .

У ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка, у результаті якої ОСОБА_9 намагався заспокоїти ОСОБА_5 . Під час чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідківу виді спричинення останньому тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , умисно завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме правої брови, в результаті якого, ОСОБА_9 не втримавши рівновагу впав на диван.

Тим самим, в результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесне ушкодження у вигляді садна правої надбрівної дуги, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

За наведених обставин, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні слідчий просила обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, ніде не працює, з огляду на що він може переховуватися від органів досудового розслідування суду, оскільки вчинив злочин відносно особи похилого віку, після чого зник з місця вчинення злочину та переховувався на горищі домоволодіння батьків, де і був виявлений працівниками поліції. Наносячи тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , не зупинився коли ОСОБА_9 намагався йому перешкодити у цьому, а навпаки завдав тілесні ушкодження останньому. Тому вважає, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з мотивів викладених у ньому, а також врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 на момент вчинення протиправних дій порушив порядок проходження військової служби та самовільно залишив військову частину.

В судовому засіданні захисник заперечив проти клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу пов`язаного у виді тримання під вартою та просив суд зобов`язати підозрюваного прибувати за вимогою до органів слідства та суду або застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту у нічний час доби, який буде достатнім в даному кримінальному провадженні.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаного клопотання, просивла застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту який буде достатнім в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та просив суд випустити його під домашній арешт.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, підозрюваного та захисника, які заперечили відносно клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту, виходячи з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 03.02.2025 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.125 КК України.

03.02.2025р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та 04.02.2025р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця-гранатометника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», обґрунтовано підозрюється в тому, що 01.02.2024р. близько 19:00 год., більш точного часу не встановлено, перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень потерпілому, і бажаючи їх настання, наніс йому три удари кулаком правої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу та перебував у положенні лежачи на спині.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 знову підійшов до лежачого на підлозі ОСОБА_8 , та схопивши його лівою рукою за верхні одяг знову наніс кулаком правої руки два удари в область обличчя. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, діючи з єдиним умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, знову наніс близько 5 ударів правою ногою в область тулуба ОСОБА_8 , у результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді переломів 3-го, 4-го, 6-го, 7-го ребер зліва, 8-го ребра справа з проявами пневмоторакса і підшкірної емфіземи, синці і садна обличчя, гематом лівої вушної раковини, які відносять до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем по мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця-гранатометника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», обґрунтовано підозрюється в тому, що 01.02.2024 близько 19:00 год., більш точного часу не встановлено, перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення останньому тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, умисно завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 , а саме правої брови, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді садна правої надбрівної дуги яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, відносно ОСОБА_5 можливе застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії досудового розслідування є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: рапортом чергової частини про реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення до журналу ЄО ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за №252 від 03.02.2025р.; витягом з ЄРДР за №0000024 від 03.02.2025р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.02.2025р.; протоколом огляду місця події від 03.02.2025 року з фототаблицею до протоколу огляду місця події від 03.02.2025р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.02.2025р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.02.2025р.; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 03.02.2025р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.02.2025р.; постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 03.02.2025р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2025р.; висновком судово-медичної експертизи №30-м від 04.02.2025р.; рапортом чергової частини про реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення до журналу ЄО ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за №255 від 03.02.2025р.; витягом з ЄРДР за №0000025 від 04.02.2025р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.02.2025р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 04.02.2025р.; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 04.02.2025р.; висновком судово-медичної експертизи №29 від 04.02.2025 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 04.02.2025; протоколом допиту підозрюваного від 04.02.2025р.; постановою про обєднання матеріалів досудового розслідування в одне кримінальне провадження від 04.02.2025 року, іншими матеріалами досудового розслідування, у їх сукупності.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Усвідомлюючи та будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання; перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті. Крім того свідки не надавали свої покази безпосередньо суду; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи; ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину, його перебування за місцем проживання безпідставне, тому в органу досудового розслідування є вагомі підстави вважати, що він може вчинити інші злочини, зокрема такий як дезертирство.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також те, що, підозрюваний неодружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зв`язків, схильний до вчинення умисних злочинів та може продовжити протиправну діяльність, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не запобігатиме переховуванню від органу досудового розслідування та суду, здійсненню підозрюваним впливу на свідків.

Під час розгляду клопотання в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

За таких підстав, жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень суду.

Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих доказів щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 , суд вважає, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, свідчать, що обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи, тому у задоволенні клопотання захисника про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити. Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліках в психіатра та нарколога не перебуває, слідчим суддею оцінюються критично та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, клопотання начальника СВ відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Даних про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 щодо неможливості тримання під вартою, суду не надано.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193-194, 196-198, 205-206, 371-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , підтримане підозрюваним ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Клопотання начальника СВ відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 год. 30 хв. 03 лютого 2025 року.

Термін дії ухвали, визначити до 03 квітня 2025 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Доманівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1