Номер провадження: 11-сс/813/24/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за участю заявника ОСОБА_6 матеріали справи за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року,

встановив:

оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 21.05.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень Президентом України ОСОБА_7 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки не зважаючи на те, що подана ОСОБА_6 до прокуратури заява названа ним як заява про вчинення кримінального правопорушення та містить вимогу про реєстрацію відомостей про вчинення злочинів, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень за викладених заявником обставин.

Слідчий суддя зазначив, що доводи заявника зводяться до викладення власних міркувань та припущень щодо діяльності Президента України з інформації, отриманої в мережі «Інтернет» та по телебаченню, а зміст скарги зводиться до незгоди із діями Президента України до та під час повномасштабного вторгнення Російської Федерації.

Також слідчий суддя врахував, що оскільки підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та дійшов висновку, що прокурор обґрунтовано відмовив заявнику у внесенні до ЄРДР відомостей за вказаною заявою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень в порядку ст.214 КПК України за його заявою від 21.05.2024 року та надати йому витяг з ЄРДР.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; неповнотою судового розгляду; а також порушенням ст.ст. 30, 214 КПК України.

ОСОБА_6 зазначає, що він звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 21.05.2024 року про вчинення Президентом України ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України, однак, слідчим суддею безпідставно було відмовлено в задоволенні його скарги.

Апелянт вказує, що заява від 21.05.2024 року про скоєння кримінальних правопорушень, подана до Одеської обласної прокуратури, містить дату надходження заяви; прізвище, ім`я та по батькові заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень; попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, тобто містить усі відомості за ч.5 ст.214 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив здійснювати розгляд апеляційної скарги шляхом забезпечення його безпосередньої участі в залі судових засідань апеляційного суду.

Право ОСОБА_6 на участь в судовому засіданні забезпечено шляхом проведення судового засідання в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за участю ОСОБА_6 , відповідні мотиви прийнятого рішення викладені в ухвалі апеляційного суду від 15.10.2024 року.

Апеляційний розгляд проведено без участі прокурора, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, до судового засідання не з`явився.

При цьому, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі прокурора, у зв`язку із процесуальною зайнятістю, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, судом були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку прокурора, колегія суддів оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; заявника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

З матеріалів судової справи вбачається, що 21.05.2024 року, через ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (талон-підтвердження №1002), ОСОБА_6 подав до Одеської обласної прокуратури заяву від 21.05.2024 року про вчинення Президентом України ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України, з проханням внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочати досудове розслідування (а.п.7, 39, 40).

Супровідним листом начальника відділу Одеської обласної прокуратури від 31.05.2024 року за вих.№10/2-2736-23 Управлінню СБУ в Одеській області направлено для розгляду в межах компетенції заяву обвинуваченого ОСОБА_6 №33438-23 від 29.05.2024 року про можливе вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України (а.п.6).

Відповідно до листа т.в.о. начальника Управління СБУ України в Одеській області вих.№65/16/3569 від 14.06.2024 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 21.05.2024 року, яка надійшла з Одеської обласної прокуратури за супровідним листом вих.№10/2-2736-23 від 31.05.2024 року (вх.65/16/3282 від 05.06.2024 року), ОСОБА_6 повідомлено, що в заяві відсутні відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування відсутні. Разом з цим, зазначено про повернення заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 21.05.2024 року (з додатками на 24 арк. та супровідним листом Одеської обласної прокуратури). Дата реєстрації вказаного листа в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 27.06.2024 року вх.№20337 (а.п.5).

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2024 року частково задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури розглянути заяву ОСОБА_6 від 21.05.2024 року в порядку ст.214 КПК та проінформувати заявника письмово з дотриманням вимог розумного строку про результати розгляду (справа №522/8583/24, провадження №1-кс/522/3077/24) (а.с.38).

Відповідно до листа Одеської обласної прокуратури за вих.№10-24ВИХ-2410/2-2736-23 від 03.07.2024 року, ОСОБА_6 на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2024 року, направлена відповідь про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР на підставі його заяви від 21.05.2024 року відсутні (а.п.42).

Крім того, листами Одеської обласної прокуратури від 04.07.2024 року за вих.№10-34ВИХ.-10/2-2736-23, від 25.07.2024 року №10-131ВИХ.-2410-2736-23, від 30.07.2024 року за вих.№10-148ВИХ-2410-2736-23, направлені відповіді на повторні звернення ОСОБА_6 , із аналогічним змістом про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР на підставі його заяви від 21.05.2024 року відсутні (а.п.41-44).

18.07.2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_6 , подана через ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 03.07.2025 року, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 21.05.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень Президентом України ОСОБА_7

24.09.2024 року слідчим суддею постановлено оскаржену ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Разом з цим, при розгляді скарги ОСОБА_6 та постановленні оскарженої ухвали слідчим суддею не враховано, що бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 21.05.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень Президентом України ОСОБА_7 , раніше вже оскаржувалась ОСОБА_6 та по ній вже було прийняте відповідне рішення слідчим суддею цього ж місцевого суду.

Так, колегією суддів досліджені надіслані Приморським районним судом м.Одеси на запит апеляційного суду матеріали судової справи №522/11863/24 (провадження №1-кс/522/4024/24) за скаргою ОСОБА_6 та встановлено наступне.

18.07.2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_6 , подана до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 05.07.2024 року, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 21.05.2024 року про вчинення Президентом України ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України.

Автоматизованим визначенням слідчого судді від 18.07.2024 року, справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_9

06.09.2024 року, за результатами розгляду вказаної скарги, слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси винесено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 21.05.2024 року про вчинення Президентом України ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України (справа №522/11863/24, провадження місцевого суду №1-кс/522/4024/24).

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_6 від 21.05.2024 року не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень, та дійшов висновку, що прокурор обґрунтовано відмовив заявнику у внесенні відомостей на підставі його заяви, у зв?язку із чим слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.12.2024 року ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2024 року залишено без змін (справа №522/11863/24, провадження апеляційного суду №11-сс/813/1570/24).

Тобто, колегію суддів встановлено, що у двох справах один і той же заявник - ОСОБА_6 , оскаржував бездіяльність одного й того ж суб`єкту, а саме уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, за однією і тією ж його заявою від 21.05.2024 року про вчинення Президентом України ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України.

Таким чином, слід констатувати, що у справі №522/11863/24 (провадження місцевого суду №1-кс/522/4024/24) слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси вже було винесено ухвалу від 06.09.2024 року, якою прийнято рішення за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 21.05.2024 року про вчинення Президентом України ОСОБА_7 (яка в подальшому ухвалою Одеського апеляційного суду залишена без змін).

За таких обставин, слід дійти висновку, що у даній справі слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_10 при розгляді скарги та прийнятті рішення 24.09.2024 року не мав повноважень повторно розглядати аналогічну скаргу ОСОБА_6 за тим же суб`єктом та предметом оскарження, оскільки на день ухвалення рішення вже існувало інше рішення слідчого судді цього ж суду про відмову в задоволенні вказаної скарги, яке набрало законної сили.

Крім того, при прийнятті рішення колегія суддів враховує доводи заявника ОСОБА_6 стосовно того, що ухвалою Печерського районного суду м. Одеси від 24.12.2024 року вже зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення Президентом України, за аналогічною заявою ОСОБА_6 (справа №757/58074/24-к).

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити свою ухвалу про закриття провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України, за його заявою від 21.05.2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111, 442, 436-2 КК України за його заявою від 21.05.2024 року.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для вручення ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4