єдиний унікальний номер справи 531/2983/24
номер провадження 1-кп/531/32/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за № 0000567 від 09.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тишенкове, Карлівського району, Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, не депутат, не одружений, раніше судимий:

- 20.12.2021 року Карлівський районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від покарання із іспитовим строком 1 рік;

- на розгляді у Карлівському районному суді Полтавської області перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000434 від 14.10.2022 року за ч. 1 ст. 126 КК України, № 0000463 від 11.11.2022 року за ч. 2 ст. 309 КК України та № 0000247 від 24.04.2024 року за ч. 2 ст. 309 КК України, які об`єднані в одне провадження за №0000434 та присвоєно загальний номер справи 531/2450/22 (провадження 1 - кп/531/217/22), рішення по яких на даний час не прийняті,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022 та Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/24 від 06.05.2024, 469/24 від 23.07.2024, а також про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України на підставі Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 лютого 2022 року «Про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України» № 70/2022 від 24.02.2022, пройшов огляд на ступінь придатності до військової служби військово-лікарською комісією КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича», рішенням вказаної ВЛК визнаний придатним до проходження військової служби, про що відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарські експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 (в редакції від 16.04.2021), видано відповідну картку обстеження та медичного огляду від 02.09.2024 року.

У ході здійснення оповіщення групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 02.09.2024 року о 16:35 год., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , на виконання вимог чинного законодавства, військовозобов`язаному ОСОБА_4 , особисто, під підпис, була вручена повістка на відправку (бойова), де було зазначено, що він призваний до складу команди № НОМЕР_1 та наказано прибути 05.09.2024 року о 17.00 годині, до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищевказаною адресою для відправки на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022.

Проте, ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1,39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, являючись придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, ухилився від призову за мобілізацією, прибув 05.09.2024 року до пункту збору за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки у команді до військової частини № НОМЕР_1 з метою проходження військової служби за мобілізацією, але від проходження військової служби відмовився, про причини не повідомив, документів, що свідчать про наявність поважних причин не надав.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації не визнав. Пояснив, що дійсно пройшов огляд на ступінь придатності до військової служби військово-лікарською комісією КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича», рішенням вказаної ВЛК визнаний придатним до проходження військової служби, проте з даним висновком він не згоден і вважає що за станом здоров`я не підлягає мобілізації, оскільки в 2012 році рішенням ВЛК його визнано непридатним до військової служби. Після 2012 року до лікарів зі скаргами на здоров`я не звертався. У вересні 2024 року йому вручили бойову повістку, однак він прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відмовився служити.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні злочину при обставинах викладених в даному вироці, підтверджується дослідженими судом доказами:

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який пояснив що працює в РТЦК та СП. Після проходження обвинуваченим ВЛК, він особисто направив обвинуваченого для проходження служби за мобілізацією. Після вручення повістки, 05.09.2024 ОСОБА_7 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відмовився від проходження служби за мобілізацією. Відмова була зафіксована в присутності свідків. Свою позицію ОСОБА_4 аргументував своїми політичними поглядами, оскільки пояснював що такої країни як Україна не існує.

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який пояснив що працює в РТЦК та надав пояснення аналогічні ОСОБА_6 . Крім того, додав, що ОСОБА_4 військову службу раніше не проходив по стану здоров`я (з 2012 року), оскільки був обмежено придатним по графі 1 для строкової служби. Однак, оскільки наразі його визнано придатним за рішенням ВЛК, яке не було оскарженим, то і відповідно підстав до відстрочки обвинувачений не має.

Окрім допиту свідків, вина ОСОБА_4 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду диску з відеозаписами від 13.09.2024, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_4 від проходження військової служби у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із тим, що у країні не війна, а військове положення, він не проходив строкову службу, а також те, що його списали у 2012 році у зв`язку із кардіограмою. На відео Чорнобай підтвердив, що ВЛК його визнано придатним, та він рішення не оскаржував. Також записом зафіксовано, що працівники ТЦК роз`яснили обвинуваченому, що його відправляють у навчальний центр.

- карткою обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 від 02.09.2024, відповідно до якої останнього визнано придатним до військової служби;

- довідкою №1186 від 05.09.2024 військово-лікарської комісії ОСОБА_4 , відповідно якої останнього визнано здоровим та придатним до військової служби;

- довідкою №648 від 11.09.2024, наданою КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича», згідно якої ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався;

- довідкою №409/01-18 від 09.09.2024, наданою КНП «Карлівський центр первинної медико-санітарної допомоги», відповідно якої ОСОБА_4 не звертався за медичною допомогою;

- корінцем повістки від 05.09.2024 ОСОБА_4 про необхідність відправки до команди НОМЕР_1 ;

- рапортом начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_8 , від 05.09.2024, відповідного якого ОСОБА_4 відмовився від проходження військової служби;

- рапортом ПОГ СВГ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 09.09.2024 року, який розглядав матеріали повідомлення про кримінальне правопорушення за вих. №4в/4735 від 06.09.2024 за зверненням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_10 , щодо ухилення від призову ОСОБА_4 ;

- повідомленням про кримінальне правопорушення за вих. №4в/4735 від 06.09.2024 за зверненням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_10 , щодо ухилення від призову ОСОБА_4 ;

Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання за у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 20.12.2021, остаточно призначити покарання у виді у вигляді 4 років позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив виправдати обвинуваченого, оскільки висновок ВЛК не відповідає вимогам закону.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, в тому числі показаннях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6 які пояснили що обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від проходження служби за мобілізацією в зв`язку зі своїми політичними поглядами, оскільки пояснював що такої країни як Україна не існує та жодних застережень щодо свого стану здоров`я не висловлював, досліджених доказах, в том числі протоколі огляду диску з відеозаписами від 13.09.2024, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_4 від проходження військової служби у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із тим, що у країні не війна, а військове положення, він не проходив строкову службу, а також те, що його списали у 2012 році, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ст.336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Покази обвинуваченого щодо того що він не підлягає призову за мобілізацією, суд розцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за злочин, оскільки вони об`єктивно нічим не підтверджуються і повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Стороною обвинувачення надано суду належні та допустимі, прямі та не прямі докази щодо винності обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, який передбачено ст. 336 КК України, відповідно, обвинувачення ґрунтується на доказах, які судом сприймаються як сприйнятливі, тому суд не має обґрунтованих непереборних сумнівів в наявності події злочину та складу кримінального правопорушення.

Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, який передбачено ст. 336 КК України, є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, а тому суд зобов`язаний винести обвинувальний вирок у відношенні обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 , не є особою з інвалідністю, на час скоєння злочину не працював, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра або нарколога не перебуває, судимий, вчинив злочин в період іспитового строку.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 передбачене ст.336 КК України, відповідно до статті 12 КК України, віднесене до нетяжких злочинів.

Обставини, які згідно статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, скоєння злочину в період іспитового строку, невизнання вини, в тому числі з причин заперечення існування держави Україна, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ст.336 КК України у виді позбавлення волі з продовженням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 126, 370, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 20.12.2021, у виді 1 року обмеження волі, що відповідно ст.72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 22.10.2024 року.

До набрання вироком законної сили продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази залишити в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1