Справа № 199/1590/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 11.01.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким не зможе запобігти інший, більш м`який запобіжний захід.

Так, ОСОБА_5 без поважних причин в судові засідання 04.04.2024 року, 24.06.2024 року та 09.07.2024 року не з`являвся, виконати ухвали суду про привід обвинуваченого не виявилося можливим, оскільки за місцем проживання останній був відсутній, фактичне місце свого перебування суду не повідомив. Вказані обставини, а також суворість покарання, в разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, вказують на ризик переховуватися від суду. Також, обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим йому відомі анкетні дані свідків у кримінальному провадженні, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності є ризик незаконного впливу на них з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень. Крім того, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох умисних кримінальних правопорушень протягом короткого проміжку часу. Також, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має, що вказує на ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Пояснив, що на теперішній час він продовжує військову службу в ВЧ НОМЕР_1 НГУ, кримінальне провадження за його обвинувачення в самовільному залишенні місця служби за ч.5 ст. 407 КК України зарито, наміру переховуватися від суду він не має, вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнає.

Захисник обвинуваченого просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на відсутність зазначених ним ризиків, зокрема незаконно впливати на свідків. Також, обвинувачений на теперішній час повернувся до військової служби, де він отримує грошове забезпечення, що спростовує доводи прокурора про відсутність в нього джерел доходу, наміру приховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення не має. Вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена без обрання відносно нього запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за один з яких передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.

При цьому, ОСОБА_5 є військовослужбовцем, проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_2 , притягався до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, кримінальне провадження закрито ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.11.2024 року (справа 650/5797/24) на підставі ч.5 ст. 401 КК України, на теперішній час продовжує військову службу в ВЧ НОМЕР_1 НГУ, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має.

З виписки з медичної картки № 4626/2024 вбачається, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.04.2024 року до 16.04.2024 року з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання алкоголю, психічний розлад переважно галюцинаторний.

Починаючи з 16.05.2024 року обвинувачений в судові засідання не з`являвся. Згідно рапортів працівників поліції на виконання ухвал суду про привід обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання відсутній, точна адреса місця перебування не відома, у зв`язку з чим ухвалою суду від 09.07.2024 року його було оголошено у розшук. Таким чином, в період з 16.05.2024 року до 13.12.2024 року ОСОБА_5 ухилявся від суду. Також, у вказаний період обвинувачений не мав постійного місця проживання та офіційного працевлаштування.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт попереднього ухилення від суду та тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вказують на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк.

При цьому, встановлений в судовому засіданні ризик втечі має оцінюватися в контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Також, суд приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні двох умисних кримінальних правопорушень проти власності протягом короткого проміжку часу, не має сталих соціальних зв`язків, раніше притягався до кримінальної відповідальності, за яким провадження було закрите з нереабілітуючих підстав.

Однак, суд вважає, що передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України ризик, а саме: незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, прокурором не доведений.

В той же час, враховуючи зазначені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які знайшли підтвердження в судовому засіданні, не зважаючи на подальше продовження ОСОБА_5 проходження військової служби, судом не встановлено обставин, які б переважали суспільного запиту, що полягає в забезпеченні швидкого, повного і неупередженого судового розгляду, належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконанні процесуальних рішень у справі, тому вказані ризики не зможе забезпечити інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Відомостей про те, що за станом здоров`я до обвинуваченого не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою матеріали справи не містять.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Так, за тяжкі злочини розмір застави становить від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум на 2024 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX і для працездатних осіб складає 3028 грн.

Враховуючи всі обставини справи, майновий стан та особу обвинуваченого, суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 грн. 00 коп. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яка буде посильною для обвинуваченого та буде достатньою мірою гарантувати виконання ним, покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, на обвинуваченого необхідно відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою суду.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 177, 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14.02.2025 року включно.

Визначити обвинуваченому заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. 00 коп. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання/перебування; 3) прибувати за кожною вимогою суду.

Строк дії покладених обов`язків - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1