Справа № 646/6965/23
№ провадження 1-кп/646/202/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000839 від 26.07.2023, №0000055 від 08.02.2024, №0000019 від 22.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, розлученого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та

фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: 23.07.2024 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

26.07.2023, діючи умисно, обвинувачений ОСОБА_4 , в період з 12:00 год. по 13:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування, так і під час судового засідання не встановлено, під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, знаходячись на першому поверсі у КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» ХМР (), що розташована за адресою: м. Харків, вул. Вокзальна, буд. 10, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану витягнув з кишені сумки, яка висіла на дитячій колясці, тобто таємно викрав мобільний телефон TM «Samsung», моделі «SM-G990B2/DS», ROM: 128 GB, RAM: 6 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , вартістю 20899 гривень.

В подальшому покинув місце вчинення злочину, з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 20899 гривень.

Також, 07.02.2024 приблизно о 15.00 год., більш точний час в ході досудового розслідування, так і під час судового засідання встановити не виявилося можливим, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини PVP без мети збуту за допомогою телеграм каналу «Маямі», придбав особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому планував використати для особистого вживання.

Так, 07.02.2024 приблизно о 15.00 год., більш точний час в ході досудового розслідування, так і під час судового засідання встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 здійснив оплату, особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено PVP в сумі 500 грн. Після того як пройшла оплата в телеграм каналі «Маямі», відразу отримав повідомлення з фото і точною адресою де буде знаходитися і можна буде забрати його замовлення, а саме особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP.

Саме в день замовлення і оплати 07.02.2024 приблизно о 15.05, більш точний час в ході досудового розслідування, так і під час судового засідання, встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 направився за вказаними координатами, прибувши на вказане чат ботом місці, а саме за адресою: м. Харків, вул. Валдайська біля буд. 46, біля колеса у квітнику, забрав своє замовлення особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP тим самим незаконно почав зберігати, при собі, для власного вживання, без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовини PVP.

Так, 07.02.2024 забравши на вище вказаному місці особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP і прямував в бік свого будинку, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Південнопроектна, буд. 14.

Протиправні дії ОСОБА_4 , припинені працівниками поліції, які 07.02.2024 в період часу з 17:34 год. до 17:42 год. , під час огляду місця події проведеного за адресою: м. Харків, вул. Південнопроектна буд. 14, а саме в під`їзді будинку, виявили та вилучили у ОСОБА_4 , згорток з речовиною кристалічної форми, яка згідно з висновком експерта, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP. Маса PVP в перерахунку на масу наданої речовину, склала 0,3475 г.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», PVP віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця № І, список № 2).

Проте, всупереч вищезазначеним вимогам законодавства, ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно придбав та зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP. Маса PVP в перерахунку на масу наданої речовину, склала 0,3475 г.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Московського районного суду міста Харкова від «23» липня 2024 року за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Згідно з п. 1-3 ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 591 КК України на ОСОБА_4 судом були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

09.12.2024 працівниками Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центру пробації» в Харківській області ОСОБА_4 письмово ознайомлено із порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду та наслідки їх невиконання згідно ст. 491 КВК України, попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України за ухилення від відбування у виді пробаційного нагляду. 09.12.2024 року ОСОБА_4 під підпис вручено направлення до Харківського обласного центру зайнятості для працевлаштування або реєстрації як безробітного.

25.12.2024 ОСОБА_4 прибув до Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, при цьому за направленням уповноваженого органу з питань пробації до Харківського обласного центру зайнятості не звертався та офіційно не працевлаштувався. У зв`язку із чим останньому було винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 389 КК України, та повторно роз`яснений порядок та умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Проте, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, маючи реальну можливість виконувати визначені йому судом обов`язки, допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день, а саме: 24.12.2024, 07.01.2025 та до Харківського обласного центру зайнятості не звернувся.

09.01.2025 на підставі ч. 1 ст. 491 Кримінально-виконавчого кодексу України до ОСОБА_4 за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, працівниками Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центру пробації» в Харківській області застосовано застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України, однак засуджений ОСОБА_4 , незважаючи на вказане попередження на шлях виправлення не став та знову допустив порушення умов та порядку відбування покарання, а саме не з`явився в день реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 04.02.2025 без поважної причини, а також на теперішній час не звернувся до Харківського обласного центру зайнятості для працевлаштування або реєстрації як безробітного.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах дії воєнного стану.

Крім того, дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту.

Також, дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 389 КК України, ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, як вони викладені в обвинувальних актах, визнав про те, що дійсно 26.07.2023, в період з 12:00 год. по 13:00 год викрав мобільний телефон TM «Samsung», моделі «SM-G990B2/DS» ОСОБА_8 , витягнувши з кишені сумки, яка висіла на дитячій колясці, розпорядившись ним на власний розсуд. Також, ОСОБА_4 пояснив, що 07.02.2024 приблизно о 15.00 год. за допомогою телеграм каналу «Маямі», придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку в подальшому планував використати для особистого вживання, здійснивши оплату в сумі 500 грн. Коли пройшла оплата в телеграм каналі «Маямі», отримав повідомлення з фото і точною адресою де буде знаходитися його замовлення. І цього дня , приблизно о 15.05 год., прибувши на вказане чат ботом місці, а саме за адресою: м. Харків, вул. Валдайська біля буд. 46, біля колеса у квітнику, забрав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку зберігав при собі і попрямував в бік свого будинку, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Південнопроектна, буд. 14. Працівники поліції під час огляду місця події, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Південнопроектна, буд. 14, а саме в під`їзді будинку, виявили та вилучили у нього згорток з речовиною кристалічної форми- особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Крім цього ОСОБА_4 пояснив, що він, будучи, засудженим вироком Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2024 року за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, яким на нього було покладено ряд обов`язків. ОСОБА_4 ознайомився із порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду та наслідками невиконання, але допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а саме не прибував на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначені для реєстрації дні та до Харківського обласного центру зайнятості не звернувся для працевлаштування або для взяття на облік як безробітного. ОСОБА_4 щиро каявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 не заперечувала проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, положення та наслідки якої їй зрозумілі, та за її відсутності, цивільний позов до обвинуваченого подавати не має наміру ,так як претензій матеріального та морального характеру не має, при призначенні покарання обвинуваченому відповідно до закону покладалась на розсуд суду, надавши до суду відповідну заяву.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просила обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати, врахувати, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, брав участь як військовослужбовець при АТО та має відповідні нагороди, також просила врахувати, що у ОСОБА_4 є сім`я.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєних кримінальних правопорушень, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальним провадженням, немає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового розгляду застосування та наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, за які він підлягає покаранню.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, в силу ст. 66 КК України, для обвинуваченого є визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, в силу ст. 67 КК України, для обвинуваченого не встановлено.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено наступне.

ОСОБА_4 з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, розлучений, на утриманні дітей не має. За місцем мешкання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, вживає наркотичні речовини, з сусідами не конфліктує, притягався протягом року до адміністративної відповідальності.

До лікаря-психіатра впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП ХОР «ОПД№ 3» не звертався та у лікаря-нарколога у КНП ХОР «ОНД» на обліку не перебуває. Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 за №420/ВВОБ від 12.02.2025, ОСОБА_4 перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 14.07.2022 у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації та був направлений до військової частини НОМЕР_3 . Раніше судимий.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №207 від 10.10.2023, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання стимуляторів, на теперішній час утримання. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ,перебував у стані вищезазначеного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розгляду психічної діяльності ,міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання, суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

ОСОБА_4 вчинив один злочин і один кримінальний проступок до постановлення вироку Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2024, та ще кримінальний проступок після постановлення зазначеного вироку.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, фактичні обставини їх вчинення та наслідки, характер діянь, форму й ступінь вини обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що обвинувачений раніше судимий, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд, з метою досягнення виправлення ОСОБА_4 , вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточно покарання, пов`язане з позбавленням волі і його відбуттям в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому вид покарання за кожне кримінальне покарання в межах санкцій частин відповідних статей Загальної та Особливої частини КК України з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.

Згідно з постановою пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК ( 2341-14 ): спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Тому суд призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і у виді обмеження волі в межах санкції статті КК України за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

ОСОБА_4 не відбув покарання за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2024, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

При визначенні розміру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, до обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають застосуванню норми ч. 4 ст.70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення кримінальних правопорушень, скоєних 26.07.2023 та 07.02.2024, тобто до постановлення попереднього вироку Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2024.

Окрім того, у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 71 КК України).

Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 січня 2024 року (справа № 236/4167/20, провадження № 51-1565 кмо 23), якщо буде встановлено, що засуджений винуватий у кримінальних правопорушеннях, частина яких вчинена до ухвалення вироку, а інша після, то призначення покарання має складатися з наступних етапів:

1) призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене до ухвалення попереднього вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України - призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1ст.70 КК України;

2) призначення покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного або часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироками, або шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим;

3) якщо в діях особи має місце повторність тотожних кримінальних правопорушень, частина з яких вчинені до, а інша частина - після ухвалення попереднього вироку, то правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються і суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією;

4) призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене після ухвалення вироку, або, якщо вчинено кілька кримінальних правопорушень, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК України, то призначення покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1ст.70 КК України;

5) на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за кримінальне/кримінальні правопорушення, вчинене після ухвалення вироку, необхідно повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч.4ст.70 КК України за цим вироком.

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 389 КК України після постановлення вироку , але до повного відбуття покарання у вигляді пробаційного нагляду, визначеного йому вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2024, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 71 та ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, слід частково приєднати невідбуту частину покарання та остаточно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту постановлення даного вироку, тобто 04.04.2025.

Підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даними статтями можуть бути застосовані.

Запобіжний захід обвинуваченому в рамках даного об`єднаного кримінального провадження не обирався.

Арешти, накладені ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.08.2023 у рамках кримінального провадження №0000839 від 26.07.2023 та ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.02.2024 у рамках кримінального провадження №0000055 від 08.02.2024 після набрання вироком законної сили підлягають скасуванню.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Крім цього, у рамках досудового розслідування №0000839 від 26.07.2023 проведена судова товарознавча експертиза №СЕ-19/119-23/11047-ТВ від 10.08.2023 фахівцями Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України вартістю 717,00 грн, а також судова експертиза матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-24/3894-НЗПРАП від 13.02.2024, проведена фахівцями Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у рамках досудового розслідування №0000055 від 08.02.2024 вартістю 2271,84 грн. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільні позови у рамках об`єднаного кримінального провадження не подавалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 ( шість) років.

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 ( шість) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2024, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 ( шести) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців .

На підставі ч. 1 ст.71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарань призначених за цим вироком та вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2024, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 ( шість) років 1 ( один ) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту постановлення даного вироку, тобто з 04.04.2025.

Речові докази:

- мобільний телефон TM «Samsung», моделі «SM-G990B2/DS», ROM: 128 GB, RAM: 6 GB, у корпусі фіолетового кольору в чохлі типу «Бампер» з абстрактними візерунками, коробку від мобільного телефону TM «Samsung», моделі «SM-G990B2/DS», ROM: 128 GB, RAM: 6 GB, а також фіскальний чек від 28.04.2023, передані ОСОБА_8 під зберігальні розписки залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_8 ;

-згорток всередині з речовиною кристалічної форми білого кольору, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету №PSP1105186, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії, який після проведення експертизи поміщений до сейф-пакету, опечатаного биркою з пояснювальним написом та відбитком круглої печатки №9 Харківського НДЕКЦ МВС України з об`єктами дослідження після набрання вироком законної сили знищити;

-копії матеріалів особової справи відносно ОСОБА_4 - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0000019 від 22.01.2025.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.08.2023 у рамках кримінального провадження №0000839 від 26.07.2023 на мобільний телефон TM «Samsung», моделі «SM-G990B2/DS», ROM: 128 GB, RAM: 6 GB, у корпусі фіолетового кольору в чохлі типу «Бампер» з абстрактними візерунками - після набрання вироком законної сили скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.02.2024 у рамках кримінального провадження №0000055 від 08.02.2024 на згорток всередині з речовиною кристалічної форми білого кольору, який було вилучено та поміщено до сейф-пакету №PSP1105186, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії - після набрання вироком законної сили скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід Держави витрати, пов`язані з проведенням:

-судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/11047-ТВ від 10.08.2023 у розмірі 717,00 грн;

-судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-24/3894-НЗПРАП від 13.02.2024 у розмірі 2271,84 грн, що в загальному розмірі складає 2988,84 грн.

Прокурору та обвинуваченому копію вироку вручити негайно після його проголошення, учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку суду - направити його копію.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - з моменту вручення йому копії вироку в той же строк.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. В іншому разі вирок набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційного суду, якщо його не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1