Єдиний унікальний номер 341/1673/24
Номер провадження 1-кп/341/57/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 11.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Бобовня Тащинського району Ростовської області російської федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

Постановою Галицького районного суду від 21.02.2024 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Незважаючи на вказане вище рішення суду, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з даною постановою, та маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, 26.04.2024 о 07-13 годин, не маючи наміру виконувати постанову суду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував легковим автомобілем марки «ВАЗ 21051», р. н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Шевченка у с. Вигівка Івано-Франківської області, де був зупинений за порушення ПДР України працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Галич), якими цього ж дня щодо ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії БАД № 883889 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та серії ААД № 191392 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, останній з яких направлено до Галицького районного суду Івано-Франківської області для розгляду по суті.

Надалі, за результатами судового розгляду протоколу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, 14.05.2024 Галицьким районним судом Івано-Франківської області ухвалено постанову, що набрала законної сили 24.05.2024, за якою ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 4 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Незважаючи на вказані вище рішення суду, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із згаданими постановами, маючи реальну можливість виконувати їх у частині позбавлення права керувати транспортними засобами, не маючи наміру виконувати дані рішення суду, 20.06.2024 о 18-19 годин керував легковим автомобілем марки «Ford Siera», р. н. НОМЕР_2 та рухався по вул. Бережанська у с. Шибалин Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, де був зупинений за порушення ПДР України працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного, якими цього ж дня щодо ОСОБА_3 було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ББА № 615723 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та серії ААД № 451509 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, останній з яких направлено до Бережанського районного суду Тернопільської області для розгляду по суті і який на даний час перебуває на розгляді.

Окрім цього, 07.07.2024 о 20-47 годин ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність зазначених вище постанов Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2024 та від 14.05.2024, маючи реальну можливість виконувати вказані постанови в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, однак не маючи наміру виконувати дані рішення суду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно керував легковим автомобілем марки «Ford Siera», р. н. НОМЕР_2 та рухався по вул. Зелена у с. Вигівка Івано-Франківської області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Галич), якими цього ж дня щодо ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 585885 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, який направлено до Галицького районного суду Івано-Франківської області для розгляду по суті.

Незважаючи на вжиті заходи адміністративного реагування, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив умисні дії, спрямовані на невиконання постанов суду, які набрали законної сили.

Так, 10.07.2024 о 14-25 годин ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомлений з постановами Галицького районного суду від 21.02.2024 та 14.05.2024, та маючи реальну можливість виконувати їх у частині позбавлення права керувати транспортними засобами, діючи умисно, не маючи наміру виконувати дані рішення суду, та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував легковим автомобілем марки «ВАЗ 2101», р. н. НОМЕР_3 та рухався по вул. Калуська у м. Бурштин, де був зупинений за порушення ПДР України працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (м. Галич), якими цього ж дня щодо ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 191387 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, який направлено до Галицького районного суду Івано-Франківської області для розгляду по суті.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2024 та 14.05.2024, які набрали законної сили 05.03.2024 та 24.05.2024, відповідно, не були виконані, що порушує один із основних принципів судочинства - обов`язковість виконання судових рішень.

Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав, пояснив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищезазначених обставинах. Визнав вину у скоєному. Мали місце факти керування транспортними засобами, будучи позбавленим такого права. Визнає всі факти керування у стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, і які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувачений винний у скоєнні інкримінованому йому злочині і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до нетяжких злочинів.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він відповідно до ст. 89 КК України не судимий; має постійне місце проживання, де характеризується позитивно як такий, що на його поведінку скарг до Дем`янівського старостинського округу не надходило, проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів ОСОБА_3 за вказаною адресою проживає спільно з цивільною дружиною та малолітнім сином, 2018 року народження та є особою з інвалідністю 3 групи.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Із врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, особи обвинуваченого, який запевнив про можливість сплатити штраф, обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність та достатність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 382 КК України.

Суд вважає, що таке покарання сприятиме виправленню обвинуваченого, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення. Таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання, та узгоджується з позицією прокурора.

Суд не знайшов підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування та судом не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази: DWD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_5