Справа № 521/3317/17
Номер провадження:1-кп/521/62/25
УХВАЛА

05 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при судовому розгляді кримінального провадження №521/3317/17 щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чадир Лунга Молдова, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

УХВАЛИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

Під час судового засідання захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із застави на особисте зобов`язання з поверненням суми застави заставодавцю. Своє клопотання захисник мотивувала тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на теперішній час перестали існувати, обвинувачений не ухиляється від явки до суду та всі покладені на нього процесуальні обов`язки виконує, не перешкоджає кримінальному провадженню будь яким чином, тому у зв`язку із законослухняною поведінкою ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім та зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував в задоволенні клопотання вказавши, що саме запобіжний захід у вигляді застави забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а особисте зобов`язання не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2016 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.

18.11.2016 зазначена сума була внесена ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області. Із моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Після внесення застави і звільнення ОСОБА_5 з під варти, на нього були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. У подальшому строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які були покладені на ОСОБА_5 сплили.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, проте обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому встановлені раніше ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ризик переховування обвинуваченого від суду, є цілком ймовірними.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Мета і обставини, що були підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є й надалі актуальними, виконання обвинуваченим в належний спосіб своїх процесуальних обов`язків не спростовує наявність ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а навпаки доводить дієвість застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Таким чином, захисником у судовому засіданні недостатньо обґрунтовано клопотання про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який, а посилання на постійну явку обвинуваченого в судові засідання та дотримання процесуальних обов`язків не може свідчити про необхідність зміни обраного запобіжного заходу, тому в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та повернення застави заставодавцю слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 182, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із застави на особисте зобов`язання з поверненням суми застави заставодавцю, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_8