У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 з реєстром матеріалів досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні на обговорення сторін поставлено питання підсудності кримінального провадження Солом`янському районному суду м. Києва.

Прокурор вважала, що провадження підсудне Солом`янському районному суду м. Києва, мотивуючи, що кримінальне правопорушення вчинене по вул. Вадима Гетьмана, 2 у м. Києві.

Сторона захисту вважала за можливе розглядати провадження у Солом`янському районному суді м. Києва.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає направленню до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення на розгляд Шевченківського районному суду м. Києва з наступних підстав.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

За пред`явленим обвинуваченням вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, розпочато 05.03.2024 в ході телефонної розмови; 22.03.2024 обвинувачений, перебуваючи по АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_6 гроші в сумі 16 000 доларів США; 26.03.2024, обвинувачений, перебуваючи по АДРЕСА_1 , проінформував ОСОБА_6 про вчинення певних дій протягом 2-3 місяців та висунув ОСОБА_6 вимогу щодо передачі додаткових грошей в сумі 2000 грн.; в подальшому, «обвинувачений протягом березня - липня 2024 року не вчинив жодний дій, направлених на нібито списання з військового обліку ОСОБА_6 », таким чином заволодівши грошима у великому розмірі шляхом обману та зловживання довірою, при цьому.

На переконання суду, такий виклад обвинувачення не містить місця закінчення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, доводи прокурора про його закінчення за адресою: АДРЕСА_1 , спростовуються тим формулюванням обвинувачення, яке зазначено в обвинувальному акті.

Ч.2 ст. 32 КПК України передбачено, що якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як зазначено у обвинувальному акті досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось ГСУ СБ України, що за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 9.

Таким чином, кримінальне провадження не підсудне Солом`янському районному суду м. Києва.

Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду.

П. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження даному суду.

В підготовчому судовому засіданні захисник клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи, що у кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачений є військовослужбовцем, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей. Захисник вказував, що визначений при застосуванні запобіжного заходу розмір застави є непомірним для обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 отримав дохід у сумі 25 500 грн.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор вважала, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою забезпечує належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого у випадку доведеності винуватості може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

При цьому, суд враховує, що судовий розгляд не розпочатий, а тому, на переконання суду, обставини, які свідчать, що заявлені в ході досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на даному етапі не зменшились.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, на даній стадії судового розгляду.

За викладеним, керуючись ст. ст. 32, 34, 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Києва.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: