У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7506/24

Номер провадження 1-кс/495/239/2025

07 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника адвоката ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4 ),

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про підозру та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2025 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про підозру та її скасування.

Так, заявник просить слідчого суддю:

-скасувати рішення слідчого щодо вручення підозри від 26.04.2024 року по кримінальному провадженні №0000754 відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України;

-зобов`язати слідчого або процесуального прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню за №0000754 про оголошення підозри від 26.04.20245 року ОСОБА_4 , у вчиненні злочину , передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України;

-під час підготовки справи до слухання витребувати у слідчого Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відео файл із врученням повідомлення про підозру ОСОБА_8 , яке відбувалось 26.04.2024 року;

-викликати для надання пояснень у судовому засіданні під час розгляду скарги: ОСОБА_8 , (тел. НОМЕР_1 ), та понятих, які були присутні під час вручення підозри: ОСОБА_9 , ( АДРЕСА_1 .), ОСОБА_10 (вул. Перемоги, 18).

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що Білгород-Дністровським РВП ГУНП України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000754, та в якому ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

За твердженням заявника, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Повідомлення про підозру містить неоднозначні та суперечливі твердження, даний документ побудований на припущеннях та непідтверджених показах інших осіб, а експертні дослідження, в силу односторонності та однобічності поставлених запитань, та за відсутності комплексних експертиз, висновки яких мали б більш правдоподібну об`єктивність, перетворюються фактично на умоглядні спірні викладки, які неможливо перевірити ані прокурором, ані захисником, ані слідчим суддею, через кінцеву побудову (перебудову/відновлення) житлових приміщень.

В матеріалах кримінального провадження наявні договори про надання будівельних послуг, з яких вбачається, що підтвердженням надання послуг є відповідні «Акти прийому наданих послуг». Вказані акти не надавались до експертної установи, та в повідомленні про підозру відсутні будь-які дані про існування вказаних актів взагалі. Проте, органом досудового розслідування не вжито ніяких дій щодо отримання вказаних документів у Замовника КП «Курорт-Сервіс» або у Виконавця ПП «Квадр 77».

На думку сторони захисту, експертиза не повною мірою описує поставлені на вирішення питання, що може свідчити про не кваліфікований, вибірковий та упереджений підхід до її проведення, а відтак є такою, що не відповідає реальним обставинам справи. Стороною обвинувачення покладено в основу повідомлення про підозру ОСОБА_4 саме висновки вказаних експертизи, які проведені орієнтовно через півроку року після закінчення будівельних робіт. Водночас, як вбачається із дослідницької частини висновку судової економічної експертизи від 04.03.2024 р. № 706, дослідження проводилось шляхом вивчення і аналізу законодавчих, нормативних (в яких теоретично не може міститися цінова інформація щодо товарів та послуг) та «календарного плану» виконання робіт. Щодо вартості будівельних матеріалів, виробів і конструкцій та відповідності вказаної вартості реальним цінам жодного абзацу. Орган досудового розслідування мав у такому випадку доручити компетентним установам провести комплексну комісійну судову товарознавчу та судову економічну експертизу, із врахуванням того факту, що досліджувані об`єкти (будівельні матеріали) належать до категорії товарів, для яких здійснюється вільний режим ціноутворення (згідно зі ст. 11 Закону «Про ціни та ціноутворення»). Висновок експертів - як його дослідницька частина, так і додатки до нього - не містить жодних відомостей, посилань на ілюстрації, додатки та/або необхідні роз`яснення до них, щодо конкретних інформаційних джерел, які використано експертами при встановленні ринкової вартості будівельних товарів, необхідності тих чи інших робіт та вартість послуг з ремонту ту будівельно-відновлювальних робіт.

Заявник зазначив, що ОСОБА_4 , виходячи з функціональних обов`язків директора, підписував первинні документи фінансово-господарської діяльності відповідно до кошторисного розрахунку. Неврахування слідством первинних документів господарських операцій створює штучну ситуацію, за якою, нібито вказаних документів ніколи не існувало та їх відсутність вказує на, нібито, порушення останнім умов договорів. На правомірність дій ОСОБА_4 також вказують рішення про введенню житлових приміщень до експлуатації. Ані господарськими, ані адміністративними судами не скасовано чи визнано недійсними результатів проведення тендерів на проведення відновлювальних будівельних робіт та не визнано недійсними господарські договори (на виконання послуг). Жодних доказів причетності до інкримінованих ОСОБА_4 дій, які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри матеріали кримінального провадження не містять, більше того, слідчим та прокурором з дати повідомлення ОСОБА_4 про підозру, таких доказів так і не здобуто.

Крім того, заявник вказав, що перед ретельним описом порушення органом досудового розслідування порядку вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, що є самостійною та достатньою підставою для скасування відповідного повідомлення, слід відзначити про існування сумніву щодо наявності у ОСОБА_4 статусу «підозрюваного» в даному провадженні.

Підозра не надавалась особисто ОСОБА_4 чи члену його сім`ї, або родичу, не направлялась поштою, що підтверджується відсутністю доказів (трекінг-номеру) поштового оператору; повістку ОСОБА_4 для виклику з метою вручення підозри слідчий не направляв, такого виклику не було здійснено ані через захисників, ані в телефонному режимі; орган досудового розслідування не виконав вимог ч. 2 ст. 135 КПК України; орган досудового розслідування достеменно знаючи про проживання ОСОБА_4 за межами території України, не виконав вимоги ч. 7 ст. 135 КПК України щодо спеціального способу вручення повідомлень.

Так, за загальним правилом, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором. У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, статті 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Таким чином, КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких, повідомлення про підозру може бути вручене, однак, «вручено» не означає «отримано», а отже доцільно враховувати вимоги щодо належного підтвердження отримання або ознайомлення особою зі змістом повідомлення про підозру іншим шляхом.

Якщо надіслання письмового повідомлення про підозру направлялось ОСОБА_4 поштою, то статус підозрюваного ОСОБА_4 набув би: з моменту направлення засобами поштового зв`язку; з моменту фактичного вручення поштового відправлення з повідомленням про підозру.

Заявник зауважив, що аналіз положень КПК України дає підстави стверджувати, що направлення особі повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку відповідатиме вимогам КПК України лише у випадку вручення поштового відправлення особисто підозрюваному, а уданому випадку повідомлення про підозру вручено громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який доводиться братом дружини ОСОБА_4 , тобто не є ані членом сім`ї ОСОБА_4 , ані його родичем. Повідомлення про підозру слідчим були вручені з порушенням норм КПК, оскільки присутній під час вручення підозри брат дружини ОСОБА_8 не являється членом сім`ї ОСОБА_4 , відповідно до ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, в тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

На підставі наведеного заявник просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 доводи скарги підтримав, наполягав на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив у її задоволенні відмовити, у зв`язку з тим, що така скарга є необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам кримінального провадження. Крім того, зазначив, що 07.02.2025 року уповноваженим особам та захиснику підозрюваного вручено нову підозру, тому наявна підозра, яку на даний час оскаржує захисник підозрюваного втрачає свою силу.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши всіх учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У статті 111 КПК України законодавець закріпив поняття повідомлення у кримінальному провадженні.

Так, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 112 КПК України у повідомленні повинно бути зазначено:

1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, найменування суду, який здійснює повідомлення;

2) адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку;

3) ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса;

4)найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення;

5) процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється;

6) дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа;

7) інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа;

8) вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття;

9) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснив виклик.

Відповідно до положень ст.277, ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів скарги встановлено, що Білгород-Дністровським РВП ГУНП України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000754 від 12.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

26.04.2024 року повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні заявником вказано на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень та порушена процедура вручення повідомлення про підозру, а саме: підозра не надавалась особисто ОСОБА_4 чи члену його сім`ї, або родичу, не направлялась поштою, що підтверджується відсутністю доказів (трекінг-номеру) поштового оператору; повістку ОСОБА_4 для виклику з метою вручення підозри слідчий не направляв, такого виклику не було здійснено ані через захисників, ані в телефонному режимі; орган досудового розслідування не виконав вимог ч. 2 ст. 135 КПК України; орган досудового розслідування достеменно знаючи про проживання ОСОБА_4 за межами території України, не виконав вимоги ч. 7 ст. 135 КПК України щодо спеціального способу вручення повідомлень. Повідомлення про підозру вручалось під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання», а саме громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який доводиться братом дружини ОСОБА_4 , тобто не є ані членом сім`ї ОСОБА_4 , ані його родичем.

Тобто, заявник стверджує, що ОСОБА_4 не набув у встановленому законом порядку процесуального статусу підозрюваного.

Пунктом 16 ч.3 ст. 42 КПК України надано право підозрюваному оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Пунктом 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що в досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

В КПК України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру.

З аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

- неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру,

- порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру,

- необґрунтованість підозри (повідомлення про підозру не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК України є грубим порушенням права на захист; аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення; матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню).

Так, доводи заявника про порушення його прав та незаконність дій, щодо складання повідомлення про підозру не заслуговують на увагу, оскільки слідчий та прокурор діяли згідно вимог та у спосіб, передбачений законом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення повинно бути порушення вищезазначених процесуальних норм.

Відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбаченістаттею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, в межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначені правила вручення письмового повідомлення про підозру. Так, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. В разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 279 КПК України визначено, що в випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

За своїм змістом повідомлена підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_4 причетний до вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч.2 ст.28 ч. 1, ст. 366 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування були дотримані вимоги положень ст.ст.276-278 КПК України, в зв`язку з чим підстави для скасування такої підрози, а також витребування відео файлу із врученням повідомлення про підозру ОСОБА_8 , яке відбувалось 26.04.2024 року та виклику для надання пояснень у судовому засіданні відповідних осіб та понятих, які були присутні під час вручення підозри відсутні.

Крім того, як стало відомо в ході судового розгляду даної скарги, 07.02.2025 року уповноваженим особам та захиснику підозрюваного вручено нову підозру, тому наявна підозра, яку на даний час оскаржує захисник підозрюваного втрачає свою силу, тобто є не актуальною.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положеннями ч.1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Згідно п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Отже, з`ясувавши обставини справи за скаргою, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про підозру та її скасування.

Керуючись ст.ст. 42, 45-47, 276-278, 303 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про підозру та її скасування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено та оголошено 12.02.2025 року об 11:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11