Справа №209/7445/23
Провадження №1-кп/209/152/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2022 року за №0001102 , відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця, головного сержанта 7 стрілецького взводу 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , на теперішній час пенсіонера,не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді головного сержанта командира 1 відділення 2 стрілецького взводу 21 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п. 1.3., 1.5., 1.7., п.п. «б», «д» п. 2.3., п. 10.1. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 №1306 (далі Правила), ст.ст. 11, 16, 49, 123, 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України ,яка передбачає «перед початком руху ,перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», 22 грудня 2022 року о 18 год 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Tоyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по бульвару Будівельників в напрямку проспекту Металургів м. Кам`янське Дніпропетровської області, в районі будинку №41, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості у напрямку свого руху пішохода, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, продовжив рух та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину бульвару Будівельників, з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля, в наслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України водєм ОСОБА_5 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням зазначеної вище дорожньо транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав та показав, що 22 грудня 2022 року він був військовим, служив у ЗСУ та перебував у звільненні, вдома в м. Кам`янське він узяв автомобіль «Tоyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , поїхав у магазин скупитися , їхав з вулиці Воїнів Афганців повз магазину «Епіцентр» по вулиці Будівельників до магазину «Варус». Час був 18.10-18.15 год., була темна пора , по місту відключали світло. Опадів та морозу не було, асфальт був сухим. Перед магазином є пішохідний перехід, по ньому йшла жінка з дитиною. Він зупинився та пропустив їх. Його автомобіль був близько правого краю дороги. ТАМ розташовано два магазини «Борщ» та «М`ясний центр», біля яких були наявні багато автомобілів. Перед пішохідним переходом стояв бус Спринтер .За пішохідним переходом стояли багато автомобілів, які видимість йому не обмежували. Він став рухатися на автомобілі, швидкість була 9-10 км/год. Він проїхав від пішохідного переходу не більше 5 метрів та почув удар у бокову праву частину автомобіля. На автомобілі від удару завернулося дзеркало та на стойці була ум`ятина , а так автомобіль був цілим. До удару пішохода не бачив та не бачив ,як той попав на проїзну частину дороги. Він зупинився, включив аварійку, вийшов та побачив, що на його автомобілем лежав чоловік на відстані 2 метрів від проїзної частини. Все відбулося за кілька секунд, як відбулося казати не може. Дорога була неосвітлена, було темно, відключали світло. Одежа у потерпілого була темна. Підійшли люди , викликали поліцію та Швидку , чоловіка забрали до 9 лікарні. Поліцейські робили заміри. Схему ДТП він підписував, заперечень не було. Складалися протоколи. Потім поїхали на огляд до лікарні. Він був тверезий. Вранці він поїхав до лікарні ,потерпілий був у реанімації. Він оплатив потерпілому операцію, оплачував всі ліки та лікування потерпілого. Його рідні приносили потерпілому їжу, бо потерпілий був одинак. Допомогу здійснював з чисто людських стосунків. З ним провадився слідчий експеримент, обстановка відповідала обставинам ДТП, також на узбіччі стояли автомобілі. Він показав місце наїзду, він показав місце наїзду .Як все відбулося , він не може казати. Потерпілий йому вибачив . У 2022 році він приїхав з Польщі , пішов до ЗСУ добровольцем , воює з 17.03.2022 року на фронті , був старшиною, командиром відділення .На фронті у нього був інфаркт, його з нуля доставили до лікарні, де зробили операцію ,а потім комісували Він отримує пенсію 5069 грн, поки що не працює .Живе за бойові гроші з молодшим сином студентом, розлучений . Він більшу половину життя працював водієм. Зараз його можуть взяти на роботу водієм. У нього три сина, один загинув. Апеляцію подавав , бо боявся , що у синів буде родич судимий. Апеляцію не читав ,її писав його знайомий. Вину у скоєному визнає повністю . Просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, бо без водійський прав він не зможе утримувати синів. У скоєному щиро кається.

Суд приходить до висновку , що наведені вище твердження обвинуваченого узгоджуються з сукупністю доказів у матеріалах кримінального провадження та підтверджуються показаннями потерпілого, письмовими доказами по кримінальному провадженню.

Так,допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 22 грудня 2022 року біля 17 год., був вечір, на вулиці Будівельників в м.Кам`янське він вийшов на пішохідний перехід. Машина темного кольору зачепила його на пішохідному переході. Марку автомобіля не пам`ятає. Він отримав травми перелом двох ніг. Швидка забрала його до лікарні . На пішохідному переході він дійшов до середини дороги. Обвинувачений надавав матеріальну допомогу на операцію, ліки. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.Просить не карати обвинуваченого та позбавляти волі. Хто винний у ДТП казати не може. Чи був встановлений знак біля пішохідного переходу, він не знає. Автомобіль зачепив його чи капотом, чи боком. Обставин ДТП не пам`ятає. У лікарні лікувався довго, всі ушкодження внаслідок ДТП. На місце події він не виїздив. ДТП відбулося за пішохідним переходом , на відстані 3-4 метрів. На дорозі на узбіччі стояли автомобілі. Вони не обмежували видимість дороги . Він йшов з середньою швидкістю, на дорогу не вибігав. Він переходив дорогу в районі магазину «АТБ» біля зупинки. Скільки заїздів до магазину «АТБ» не пам`ятає. На зупинці є магазин полуфабрикатів. Між АТБ та магазином відсутня пішохідна доріжка. Автомобілі біля магазинів заїжджають на узбіччя.

Аналізуючи наведені вище покази обвинуваченого , потерпілого про обставини та наслідки дорожньо-транспортної пригоди , які суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства. Крім того, показання обвинуваченого, потерпілого узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме, протоколами огляду місця події , протоколами огляду транспортних засобів ,протоколами проведення слідчих експериментів ,висновками судових експертиз ,постановами про визнання речових доказів , які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Так, відповідно витягу з ЄРДР від 23.12.2022 внесені відомості за фактом ДТП за участі автомобіля ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 22 грудня 2022 року (а.п.1 т1).

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 22.12.2022 року оглянуто місце ДПТ за адресою :м.Кам`янське, бульвар Будівельників, буд. 41В, оглянуто та вилучено на штраф-майданчик автомобіль «Tоyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , складена схема ДТП (а.п.9-17 т.2).

Викладені у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події обставини узгоджуються з показами обвинуваченого ,потерпілого про місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-23/1426-ІТ від 23.01.2023 року автомобіль «Tоyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , його робоча гальмова система та рульове керування знаходяться в працездатному стані (а.п. 27-31 т.2).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2022 ОСОБА_5 безпосередньо на місці події вказав на обставини ДТП 22 грудня 2022 року , була складена схема ДТП (а.п.39-45 т.2).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.01.2023 потерпілий ОСОБА_4 вказав на обставини ДТП 22 грудня 2022 року (а.п. 52-56 т.2).

Показання , данні обвинуваченим та потерпілим у ході проведення слідчих експериментів , відповідають показанням обвинуваченого та потерпілим , даним у судовому засіданні.

У відповідності з висновком судової медичної експертизи № 49-Е від 06.02.2023 встановлено, що внаслідок ДТП 22.12.2022 потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритою черепно-мозковою травмою, з переломом лівої скроневої кістки та лівої тім`яної кістки з розповсюдженням його на основу черепу, з закритим переломом лівої виличної кістки, з субдуральною гематомою лівої гемісфери об`ємом до 35 см., з субарахноїдальним крововиливом, забоями головного мозку ІІІ ступеня, закритої тупої травми тіла, закритим переломом лівої ключиці на межі середньої та зовнішньої третини, переломів 8, 9, 10 ребер ліворуч по середньо-паховій лінії, закритого перелому лівої лонної кістки, закритого уламкового перелому голівки правої малогомілкової кістки, закритого через вертлюжного перелому лівої стегнової кістки, садни в ділянках обох гомілок та колінних суглобів, синця на лівій гомілці, синця на лівому плечі, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення . У результаті токсикологічного дослідження виявлено у крові потерпілого етанол в концентрації 1,36 %о, в сечі 1,65 %о, що відповідає легкому алкогольному сп`янінню (а.п. 62-64 т.2).

Тобто, експертом було стверджено про наявність у потерпілого ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що свою чергу узгоджується з показами потерпілого та обвинуваченого про умови отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4 з огляду на характер , розташування та кількість тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/2026-ІТ від 23.01.2023року ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п. 10.1 ПДР України, Технічна можливість уникнути даної ДТП у ОСОБА_5 була, останній порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, ці порушення знаходяться в причинному зв`язку з настанням події (а.п.72-73 т.2).

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 22.12.2022 р. визнано речовим доказом по кримінальному провадженню автомобіль «Tоyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , який поміщено на спецмайданчик за адресою: м.Кам`янське, вул. Медична ,15 (а.п.18 т.2).

Тобто, висновки експертиз ,які проведені у ході досудового розслідування , не суперечать одна одній , узгоджуються з показами обвинуваченого та потерпілого.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно до обвинувального акту , обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується саме порушення п. 10.1 ПДР України, а саме , що він, діючи необережно, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості у напрямку свого руху пішохода, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, продовжив рух та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину бульвару Будівельників, з право на ліво відносно напрямку руху автомобіля, в наслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Суд зазначає , що об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визначається трьома обов`язковими ознаками: а) суспільно небезпечним діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху); б) суспільно небезпечними наслідками (заподіяння потерпілому смерті та тяжкого тілесного ушкодження); в) причинним зв`язком між діяннями і наслідками.

Злочин, передбачений ст. 286 КК України, завжди пов`язаний з недотриманням вимог відповідних нормативних актів правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, передбачених законами та іншими нормативними актами Правилами дорожнього руху України .

Відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху ,перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху .

Формально зазначена вимога ПДР зобов`язує водія повинен переконатися , що рух його буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водночас, вибір виду поведінки не може бути абсолютно довільним і залежати лише від розсуду водія, оскільки рух водія, не повинен створювати небезпеки для інших учасників руху.

Із обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_5 під час керування технічно справним автомобілем, зберігав об`єктивну можливість для обміркування ситуації і прийняття безпечного для потерпілого рішення ,а саме, він мав об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та учасниками дорожнього руху, не мав перешкод технічного характеру, не маючи обмеження видимості в темну пору доби , мав можливість побачити перешкоду у виді пішохода , на прямій ділянці дороги, асфальтове покриття якої було сухим, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Проте обвинувачений, порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР, вказаних дій не зробив, що й призвело до наїзду на потерпілого ОСОБА_4 на смузі попутного руху. Внаслідок зазначених дій потерпілий ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Отже, причиною настання суспільно небезпечного наслідку у виді травмування потерпілого ОСОБА_4 є невиправдане невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України у даній конкретній дорожній ситуації, і між діянням останнього та наслідками є причинний зв`язок.

На підставі викладеного , суд приходить до висновку ,що у судовому засіданні показаннями обвинуваченого, потерпілого, письмовими доказами , дослідженими безпосередньо у судовому засіданні встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди 22 грудня 2022 року та спричинення потерпілому ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження ,що в свою чергу узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого та наслідками, які настали.

Докази винуватості обвинуваченого в інкримінованого кримінального правопорушенні , на які посилаються органи досудового розслідування , безпосередньо досліджені у судовому засіданні у їх сукупності, перевірені судом відповідно до ст. 94 КПК України та оцінені судом з точки зору їх допустимості , належності , достовірності та достатності.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається даних ,які б указували на те, що наведені вище докази є недопустимими- порушень процесуального порядку збирання досліджених при судовому розгляді доказів за матеріалами справи не встановлено , докази зібрані належними суб`єктами , уповноваженими на їх отримання, при їх збиранні під час досудового розслідування було дотримано порядок , визначений кримінально-процесуальним законом.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини ,підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку , що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно, т.я він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ,особу винного та обставини ,які пом`якшують та обтяжують покарання . Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання , необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень .

Визначаючи вид та міру покарання , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим відповідно до ст. 12 КК України- кримінальне правопорушення ,передбачене ст.286 ч.2 КК України ,є тяжким злочином, психічне ставлення особи до вчинюваної дії виражається у формі необережності, ,характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали ,а також враховує особу обвинуваченого та обставини ,які пом`якшують та обтяжують покарання .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не судимий ( а.п.78 т.2),на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.75 т.2), за місцем проходження військової служби та за проживання характеризується позитивно (а.п.77,98 т.2 ),на теперішній час пенсіонер (а.п.140 т.1), за вчинення адміністративних правопорушень на транспорті (а.п.79 т.2), учасник бойових дій (а.п. 138,139 т.1), має подяки за військову службу в ЗСУ (а.п.146- 148 т.1, 128 т.2), повністю відшкодував потерпілому витрати на лікування (а.п. 121-126 т.2).

В силу ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому , суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття , відшкодування потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди .

В силу ст. 67 КК України обставин , що обтяжують обвинуваченому покарання , судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання суд враховує досудову доповідь Дніпровського районного відділу м.Кам`янське відділу філії ДП «Центр пробації» в Дніпропетровської області від 27.01.2025 р. за № 21/6431-25 ,відповідно до якої беручи до уваги інформацію , що характеризує особистість обвинуваченого , його спосіб життя , низьку ймовірність вчинення нового повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та становить низьку небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).На думку органу пробації виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та соціально-виховних заходів ,які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень . У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України:- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.п.120-131 т.1).

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначання судами кримінального покарання » від 24 жовтня 2003 р. № 7(із змінами) судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку.Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням,суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою.

Зважуючи наведені обставини в сукупності, які суд вважає пом`якшуючими покарання,враховуючи , що ОСОБА_5 раніше не судимий , пенсіонер, учасник бойових дій, відшкодував потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду, у скоєному щиро покаявся, вчинив необережне кримінальне правопорушення у тверезому стані, критично відноситься до своїх дій , враховуючи позицію прокурора про застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, тобто звільнення обвинуваченого з випробуванням з іспитовим строком , а також позицію потерпілого, який просив не карати обвинуваченого, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі ,суд приходить до висновків , що в силу ст. 75 КК України є доцільним звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком з застосуванням ст. 76 КК України, що буде відповідати меті призначення покарання та запобіганню вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, передбачена можливість застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк.

Відповідно до довідки-витягу ТОВ «Металополіс» від 12.01.2025 року № 18/01 з посадової інструкції начальника дільниці ОСОБА_5 № 59 згідно наказу № 9 від 01.01.2023 року для забезпечення раціонального функціювання ведення господарської діяльності є необхідність залучення власного авто для потреб підприємства. У зв`язку з розташуванням виробничої дільниці за межою міста для вирішення питань щодо зв`язків з контрагентами ввести до зобов`язань начальника дільниці ОСОБА_5 забезпечення пересування на власному авто.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він більшу частину життя працював водієм, його мають намір узяти на роботу на вказане підприємство , пересування на автомобілі пов`язано з його майбутньою роботою, відсутність водійських прав позбавить його роботи та унеможливить утримання сина студента. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 має право керування транспортним засобом з 1995 року (а.п.38 т.2), тобто 30 років ,за цей час не притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності за правопорушення на транспорті, враховуючи позицію прокурора, який просить призначити покарання без позбавлення прав керування транспортними засобами, позицію потерпілого ,який взагалі просить не карати обвинуваченого , враховуючи поведінку потерпілого піл час дорожньо- транспортної пригоди вийшов на проїзну частину поза межами пішохідного переходу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає можливим не призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про його особу, відношення до вчиненого злочину.

З урахуванням цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позбавлення особи права керувати транспортними засобами , враховуючи дані про його особу, конкретні обставини провадження та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, не буде справедливим та необхідним покаранням у такому випадку.

Крім того, суд зазначає , що з огляду на ступінь необережної форми вини дій, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що після дорожньо-транспортної пригоди він викликав швидку медичну допомогу та поліцію , постійно залишався на місці події, в ході досудового розслідування постійно сприяв правоохоронним органам у встановленні істини у кримінальному провадженні , критично оцінив свою протиправну поведінку, що виразилося у визнанні вини, відношенні до потерпілого (5 разів обвинувачений та його рідні здавали кров до потерпілого ОСОБА_4 (а.п.119-120 т.2) та добровільному відшкодуванні завданих збитків, а також те, що обвинувачений є пенсіонером , отримує пенсію у розмірі 5 069,07 грн.(а.п.140 т.1), проживає з сином, який навчається, має можливість працевлаштуватися при наявності права керування транспортними засобами , позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сім`ю у скрутне становище, тому відсутні підстави для призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся .Матеріальна шкода потерпілому повністю відшкодована обвинуваченим .

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування витрати на проведення експертиз склали : судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-23/1426-ІТ від 23.01.2023 року. у сумі 1 510,24 грн. (а.п.26 т.2), судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/2026-ІТ від 23.01.2023 року у сумі 1 510,24 грн (а.п. 71 т.2), а всього на загальну суму 3020, 48 грн.

Суд приходить до висновку , що витрати на проведення судових експертиз необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2022 року накладено арешт на речовий доказ автомобіль марки «Tоyota Camry» ,р.н. НОМЕР_2 (а.п.21-22 т.2).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2022 року на речовий доказ автомобіль марки Tоyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався .

Керуючись ст.ст.369-391,392,395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без позбавленням права керувати транспортними засобами.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік , якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом на нього обов`язки , передбачені ст.76 КК України : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України , ІПН НОМЕР_3 ,на користь держави витрати на залучення експерта в загальній сумі 3 020 грн.48 коп.(три тисячі двадцять грн.48 коп.).

Після набрання вироком законної сили скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна ,які застосовані ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2022 року , а саме скасувати арешт на автомобіль марки «Tоyota Camry» ,р.н. НОМЕР_2 .

Після вступу вироку у законну силу речові докази автомобіль марки «Tоyota Camry» , р.н. НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вручити копію вироку засудженому та прокурору негайно після оголошення вироку

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1