Справа № 283/565/25
Провадження №1-кп/283/160/2025
У Х В А Л А

18 квітня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України,-

встановив:

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В клопотанні прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану. Його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Тяжкість можливого покарання може змусити обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з вищевказаних підстав.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які докази того, що існують ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв?язку з цим захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурора та захисника, заслухавши думку потерпілого, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 07.12.2024 року в період часу з 18 години 28 хвилин до 20 години 00 хвилин, достовірно знаючи, що на всій території України введено воєнний стан, з корисливих мотивів, переслідуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, в умовах воєнного стану, на автомобілі марки «Ауді» моделі «А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до населеного пункту с. Липляни Коростенського району Житомирської області, в якому мешкає раніше знайомий ОСОБА_4 . Після чого, того ж дня, ОСОБА_5 , перебуваючи на польовій дорозі, яка простягається від вул. Бобіка у с. Липляни Коростенського району Житомирської області в напрямку автодороги М-07 на відстані не більше 910 м. від місця проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , залишив вищевказаний автомобіль та пішки попрямував до зазначеного домоволодіння для проникнення у нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в зазначений день та місці, приблизно о 20 годині, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність та здоров`я людини, передбачаючи наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, через паркан проник на територію домоволодіння ОСОБА_4 , де вживаючи заходів щодо реалізації свого умислу, спрямованого на скоєння розбійного нападу на ОСОБА_4 , постукав у вікно будинку для того щоб останній вийшов з домоволодіння до хвіртки. Далі ОСОБА_5 непомітно для ОСОБА_4 проник до веранди будинку, де очікував на останнього з метою нападу із застосуванням насильства за допомогою заздалегідь приготовленого знаряддя - револьвер марки «Zbroia» моделі «Profi 4,5» калібру 4 мм (Флобер), серія та номер « НОМЕР_2 », який не відноситься до вогнепальної зброї.

Перебуваючи у веранді будинку, до якої повернувся потерпілий ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , одягнений у камуфльований одяг зразка ЗСУ та приготовлену заздалегідь маску, з метою подолання волі до надання супротиву, тримаючи в одній руці револьвер марки «Zbroia», направлений на ОСОБА_4 , наніс один удар кулаком другої руки в обличчя останнього. Прожовуючи реалізацію своїх злочинних дій, ОСОБА_5 , погрожуючи вказаним револьвером, заштовхав ОСОБА_4 до кімнати №1 будинку, де висловив вимогу надати йому грошові кошти, на що отримав відмову. Будучи обуреними такою відповіддю ОСОБА_4 , ОСОБА_5 для доведення свого злочинного умислу до кінця застосував насилля небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, а саме здійснив сім пострілів револьвером «Zbroia» по тілу потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді поранення правого плечового суглобу, правого передпліччя, спини, правого стегна, правого колінного суглобу, лівого стегна, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Усунувши таким чином перешкоду у вигляді супротиву ОСОБА_4 , який сприймаючи дії ОСОБА_5 як реальні та небезпечні для свого життя та здоров`я, через страх перед подальшими діями останнього, запропонував перейти до кімнати № 2 будинку, де знаходився гаманець з грошима. Знаходячись у кімнаті № 2, ОСОБА_4 з кишені куртки, яка знаходилася на шафі, взяв свій гаманець з якого дістав грошові кошти у сумі 200 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення еквівалентно 8300 гривень 60 копійок та 300 гривень, які кинув на підлогу. У свою чергу ОСОБА_5 , продовжив вимагати у ОСОБА_4 передати йому більше грошових коштів, на що останній повідомив, що більше не має. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на скоєння розбійного нападу на ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою подолання волі та надання супротиву, застосовуючи насилля небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, наніс останньому один удар сокирою по голові, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потилиці, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після чого, ОСОБА_4 , злякавшись за своє життя та здоров`я вибіг з будинку, а ОСОБА_5 піднявши з підлоги у кімнаті № 2 будинку грошові кошти у загальній сумі 8600 гривень 60 копійок почав переслідувати останнього, та на відстані приблизно 20 м ОСОБА_5 побоюючись, що його злочинні дії можуть бути викриті іншими особами, припинив наздоганяти ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись грошовими коштами в сумі 8 600 гривень 60 копійок на власний розсуд, завдавши ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

У відповідності до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджені, а потерпілий та свідки ще не допитані.

Тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, може змусити останнього переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані ризики продовжують існувати і на даний час.

Інші запобіжні заходи за зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Таким чином суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні безпеки потерпілих та інших осіб, переважають над інтересами обвинуваченого перебувати на волі. У зв?язку з цим ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 20 червня 2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити обвинуваченому та до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п?яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1