ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/4129/24 Номер провадження 11-сс/814/79/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів: за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на подання скарги та повернуто ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявник пропустив встановлений законом строк на подання скарги, та при цьому не навів обставин, які б об`єктивно свідчили про пропуск строку на подачу скарги з поважних причин та підстав для його поновлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.11.2024.

Свої вимоги мотивує тим, що лист за підписом заступника прокурора, яким йому відмовлено у внесенні до ЄРДР заяви про злочин, датовано 16 жовтня 2024 року, відправлено даного листа простою кореспонденцією на адресу ОСОБА_6 лише 24 жовтня 202 року, а отримав він відповідь від прокурора про відмову лише 02 листопада 2024 року, тому звернувся в 10-ти денний термін для звернення зі скаргою на бездіяльність прокурора з моменту коли йому стало відомо про відмову.

Учасники провадження були належним чином повідомленими про місце, дату, час судового засідання апеляційної інстанції до суду не з`явились, попередньо надіславши на адресу суду клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно дост.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апелянта, які зводяться до того, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання скарги, позбавлені підстав.

Процедура ж визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі не можливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Правило дотримання строку в установленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб заяви, повідомлення, клопотання, скарги та провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, строк для роздумів щодо того, чи подавати скаргу, визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція слідчого судді не здійснюється.

За змістом ч.2ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений кримінальним процесуальним законом, також міститься уст.116 КПК України.

Положеннями п.3 ч.2ст.304 КПК України унормовано, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, на підставі п.1 ч.1ст.303КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, відповідно до ч.1ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч.1ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач або прокурор зобов`язаний внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Із системного аналізу приписів ч.1 ст.214 КПК України, згідно з якими внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а також положень ч.5 ст.115 КПК України, за якими при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, убачається, що десятиденний строк для подання скарги на згадану вище бездіяльність слідчого (щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення) розпочинається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до цього реєстру.

Передбачений процесуальним законом десятиденний строк для подання скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на оскарження рішення слідчого. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція слідчого судді не здійснюється.

Особа, яка бажає подати скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Наведене вище відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року; «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року).

Зі змісту скарги, апеляційної скарги й доданих скаржником матеріалів убачається, що 11 жовтня 2024 року ОСОБА_6 звернувся до Миргородської окружної прокуратури із заявою про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383,384, 126-1 КК України.

Листом заступника керівника Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 16.10.2024р. №54-8115ВИХ-24-54-69р-24, який отримано ОСОБА_6 02.11.2024р., останньому було повідомлено про те, що його звернення направлено до Миргородського РВП ГУНП для розгляду та відповідного реагування.

В зв`язку з тим, що відомості за заявою від 11.10.2024 не було внесено до ЄРДР, ОСОБА_6 12 листопада 2024 року звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області зі скаргою на бездіяльність прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та при цьому просив про поновлення строку для оскарження бездіяльності прокурора, та разом з цим зобов`язати уповноважену службову особу Миргородської окружної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обгрунтування підстав пропуску строку зазначив, що лист прокурора ним був отримано 02.11.2024р., тому десятиденний термін для оскарження бездіяльності прокурора пропущений ним з поважних причин.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 пропустив визначений ч.1 ст.304 КПК України десятиденний строк на оскарження вказаної вище бездіяльності прокурора, оскільки подав скаргу 12 листопада 2024 року в той час, як заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 подав до Миргородської окружної прокуратури Полтавської області 11 жовтня 2024 року. За таких обставин, днем, наступним за тим, у який закінчився перебіг двадцяти чотирьох годинного строку для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, і початком десятиденного строку на подання скарги було 13 жовтня 2024 року, а кінцем згаданого строку є 22 жовтня 2024 року. Тобто, навіть за найбільш сприятливого тлумачення розвитку подій для скаржника є наявним пропуск строку для звернення зі скаргою до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України.

Факт подання до слідчого судді скарги з пропуском строку, передбаченого КПК України, констатується і самим ОСОБА_6 , оскільки в скарзі та апеляційній скарзі він просив поновити пропущений процесуальний строк для звернення зі скаргою.

Між тим, ОСОБА_6 , маючи можливість оскаржити згадану вище бездіяльність у межах регламентованого КПК України строку, не зробив цього та не навів поважних причин, які би позбавляли його можливості своєчасно подати скаргу в установлений законом строк.

Посилання ж в апеляційній скарзі на те, що відповідь прокурора про відмову внести відомості за його заявою до ЄРДР він отримав лише 02 листопада 2024 року, не слугує підставою для поновлення строку на подання скарги до слідчого судді, оскільки не є об`єктивною причиною, яка би перешкоджала чи могла перешкодити ОСОБА_6 при відсутності належного процесуального реагування органу досудового розслідування за його заявою звернутись до слідчого судді з дотриманням установленого ч.1 ст. 304 КПК України десятиденного строку. Наведена вище обставина суб`єктивного характеру виникла внаслідок безпосередніх дій самого скаржника, а тому не є поважною причиною пропуску строку в розумінні ст.117 КПК України.

Слідчим суддею правильно не встановлено об`єктивних непереборних обставин, які би унеможливили чи могли унеможливити реалізацію права ОСОБА_6 на оскарження стверджуваної ним бездіяльності прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в порядку та строки, передбачені КПК України, через це є відсутніми підстави для поновлення зазначеного процесуального строку.

Тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність повернення скарги ОСОБА_6 з доданими матеріалами на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.304, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 листопада 2024 року про повернення скарги ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4