Справа № 677/1362/24
Провадження № 1-кп/677/63/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Красилові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красилів Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, вдівця, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2024 року о 07 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за власним місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , у кімнаті вітальні житлового будинку № 7, на кріслі знайшов банківську картку № НОМЕР_1 (із безконтактною технологією проведення платежів), емітентом якої є банк АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_5 , та яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом.

Після цього у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення вищевказаної картки та корисливий мотив на таємне викрадення з відповідного банківського рахунку грошових коштів.

Знайшовши вказану банківську картку № НОМЕР_1 (із безконтактною технологією проведення платежів), емітентом якої є банк АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4 усвідомлюючи, що дана банківська картка належить іншій особі, маючи корисливий мотив, привласнив офіційний документ, а саме вищезгадану банківську картку, поклавши її до кишені власних шортів та в подальшому, не вчинив жодних дій щодо повернення даної банківської картки власнику, правоохоронним органам та АТ КБ «ПриватБанк», покинувши власне місце проживання використовував її на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у привласненні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 12 липня 2024 року, близько 07 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за власним місцем проживання, що по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення грошових коштів з привласненої раніше банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на скоєння крадіжки грошових коштів, ОСОБА_4 , використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та маючи доступ до неї, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався Указами Президента України, а востаннє Указом Президента України № 271/2024 від 06 травня 2024 року строком на 90 діб до 12 серпня 2024 року та затверджений Законом України № 3684-ІХ від 08 травня 2024 року, через банківський термінал АТ «Ощадбанк», що розташований за адресою: м. Красилів, вул. Ціоловського, 6, о 08 год. 09 хв. провів одну транзакцію по зняттю готівки у розмірі 100 гривень.

В подальшому, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на скоєння крадіжки грошових коштів, того ж дня через банківський термінал АТ «Ощадбанк», що розташований за адресою: м. Красилів, вул. Ціолковського, 6, о 08 год. 32 хв. провів одну транзакцію по зняттю готівки у розмірі 1000 грн., та о 08 год. 33 хв. за тією ж адресою, у тому ж терміналі, провів одну транзакцію по зняттю готівки у розмірі 2000 грн. на загальну суму 3000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3100 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю. Підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб, мотив, мету, тощо, жодним чином їх не оспорює, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, така позиція є добровільною і йому зрозумілі наслідки розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій більше не вчиняти, свій вчинок засуджує, жалкує про вчинене, повідомив, що повернув усі викрадені кошти, окрім цього продовжує допомагати потерпілій, призначити найменш суворе покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений, прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце, дії обвинуваченого містять склад злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 ККУкраїни, і становлять таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і становлять привласнення офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які є тяжким злочином та кримінальним проступком у відповідності до вимог ст. 12 КК України, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом враховується його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі, а за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

З огляду на встановлені судом обставини справи, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за доцільне остаточно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас суд також бере до уваги особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого діяння, зокрема, визнання вини, усвідомлення протиправності вчиненого ним діяння, позитивну характеристику за останнім місцем проживання, повне відшкодування збитків, позицію потерпілої, яка просила суд призначити покарання не пов`язане із реальним відбуттям покарання, висновки досудової доповіді, згідно х якою ризик повторного вчинення злочину обвинуваченим середній суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів та документів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, по яких слід вирішити питання вданому кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: грошові кошти в сумі 3000 грн., які повернуті потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, по яким необхідно вирішити питання в даному кримінальному провадженні, відсутні.

Вирок набирає законної сили через 30 днів після його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1