Справа № 183/2009/20
№ 1-кп/183/270/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000037 від 04.02.2020 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ (Вараш) Рівенської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14 грудня 2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, п. п. 6 та 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 15 років позбавлення волі,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 413 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 22.10.2019 № 97-РС старшого солдата запасу ОСОБА_3 , прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу до Збройних Сил України.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.10.2019 № 214 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду навідника 3 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Після чого, Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 , та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_3 , 30.01.2020 року укладено «Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу» строком на шість місяців. Контракт набрав чинності 22.04.2020 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період період функціювання національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов?язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

У відповідності до нової редакції статті 413 КК України, внесеної Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини», який опубліковано у журналі Голос України від 04.03.2015 року № 39 зазначено, що до ст. 413 КК України внесені зміни та її доповнено ч. 2, яка передбачає відповідальність за втрату або зіпсування ввірених для службового користування зброї, бойових припасів, засобів пересування, предметів технічного постачання або іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинену в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Зазначені зміни набирають законної сили на наступний день після опублікування, тобто 05.03.2015 року.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 вчинив злочин в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту) старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов?язку та сумлінно і чесно виконувати обов?язки.

Крім того, згідно ст.ст. 127, 128 Статуту старший солдат ОСОБА_3 у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов?язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат зобов?язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов?язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків. Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов?язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Відповідно до інструкції про порядок зберігання оптичних, нічних, квантових оптико- електронних та тепловізійних приладів у підрозділах частини, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1259 від 04.07.2018, прилади закріплюються за особовим складом у відомості закріплення зброї під особистий підпис. Суворо забороняється видача приладів особовому складу за ким вони не закріплені. Прилади, які не встановлюються на озброєнні, укладаються разом з одиночним комплектом ЗІП в штатні футляри, ранці, ящики та чохли. Усі частини комплекту повинні бути вірно укладені та надійно закріплені.

В кімнатах зберігання зброї прилади зберігаються в окремих шафах (станицях), які обладнані полицями. На внутрішній стороні дверцят шафи (станиці) вивішується опис майна. Шафа (станиця) запирається на ключ, ключ від якої зберігається у чергового підрозділу та запечатуються печатками командирів підрозділів (старшин), за якими рахуються прилади та черговим підрозділу. Видача приладів проводиться в усіх випадках під особистий підпис у книзі видачі зброї, з обов?язковим зазначенням заводського номеру приладу, під особистим наглядом командира підрозділу(старшини), за ким рахуються прилади. Під час приймання, здавання чергування, прилади обов'язково приймаються поштучно по номерам та в комплектності та обов?язково заносяться до книги приймання та задавання чергування.

При табірному розташуванні частини прилади зберігаються у наметах у місцях збереження зброї та боєприпасів) в окремих замкнених ящиках, які повинні бути захищені від впливу атмосферних опадів та пилу. Прилади, які входять до комплекту озброєння, зберігаються на своїх штатних місцях. 17.01.2020 року старший солдат ОСОБА_3 , у Відомості закріплення зброї за особовим складом 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, під особистий підпис, повідомлений про закріплення за ним для службового користування предмета технічного постачання - монокуляр нічного бачення PVS - 14 № A1038.

28.01.2020 року старший солдат ОСОБА_3 , під особистий підпис в Книзі видачі зброї та боєприпасів 8 парашутно-десантної роти від 26.12.2019р., отримав для службового користування предмет технічного постачання монокуляр нічного бачення PVS - 14 № A1038.

28.01.2019 та 29.01.2019 року під час підготовки до ротно-тактичних завдань та руху до парку бойових машин на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , з подальшим переміщенням до району застереження (бойової готовності) до НОМЕР_3 загальновійськового полігону та знаходження на його території, який розташований у смт Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення нормативних документів, не забезпечив збереження монокуляра нічного бачення PVS - 14 № А1038 у м?якому кейсі для носіння приладу, який розміщується на екіпіровці військовослужбовця, та переносив його з собою, періодично залишаючи монокуляр без нагляду під час підготовки до ротно-тактичних завдань та руху до парку бойових машин на території військової частини НОМЕР_1 , з подальшим переміщенням до району застереження (бойової готовності) до НОМЕР_3 загальновійськового полігону та знаходження на його території, не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони.

29.01.2019 року близько 16 год. 00 хв., під час чергової перевірки командиром 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_8 наявності особового складу, зброї, екіпіровки та приладу нічного бачення PVS-14 A1038, на території НОМЕР_3 загальновійськовому полігоні, який розташований у АДРЕСА_2 , було виявлено відсутність ввіреного старшому солдату ОСОБА_3 предмету технічного постачання - монокуляра нічного бачення PVS - 14 № A1038, вартістю 69660 гривень 50 копійок.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді навідника 3 парашутно- десантного відділення 3 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , після отримання для службового користування предмета технічного постачання - монокуляр нічного бачення PVS-14 А1038, 28 січня 2019 року та 29 січня 2019 року, під час підготовки до ротно-тактичних завдань та руху до парку бойових машин на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , з подальшим переміщенням до району застереження (бойової готовності) до НОМЕР_3 загальновійськового полігону та знаходження на його території, який розташований у АДРЕСА_2 , порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, інструкції про порядок зберігання оптичних, нічних, квантових оптико-електронних та тепловізійних приладів у підрозділах частини, затвердженої наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1259 від 04.07.2018, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив збереження монокуляра нічного бачення PVS - 14 № A1038 у м?якому кейсі для носіння приладу, який розміщується на екіпіровці військовослужбовця, та переносив його з собою, періодично залишаючи монокуляр без нагляду під час підготовки до ротно-тактичних завдань та руху до парку бойових машин на території військової частини НОМЕР_1 , з подальшим переміщенням до району застереження (бойової готовності) до НОМЕР_3 загальновійськового полігону та знаходження на його території, не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони.

29.01.2019 року близько 16 год. 00 хв., під час чергової перевірки командиром 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_8 наявності особового складу, зброї, екіпіровки та приладу нічного бачення PVS-14 А1038, на НОМЕР_3 загальновійськовому полігоні, який розташований у АДРЕСА_2 , було виявлено відсутність ввіреного старшому солдату ОСОБА_3 предмету технічного постачання - монокуляр нічного бачення PVS - 14 № A1038, вартістю 69660 (шістдесят дев?ять шістсот шістдесят) гривень 50 копійок, тобто ОСОБА_3 втратив ввірений для службового користування предмет технічного постачання внаслідок порушення правил його зберігання, в умовах особливого періоду крім військового стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, показав, що обставини в обвинувальному акті не відповідають дійсності. Зазначив, що ввірений йому предмет було викрадено, тому після його зникнення він одразу повідомив про це керівництво.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 повністю підтримала сторону обвинувачення та викладені обставини в обвинувальному акті, повідомила, що матеріальна шкода відшкодовано частково.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

-Показань представника потерпілої сторони ОСОБА_5 , наданих в судовому засіданні, про те, що остання знаходилась у військовій частина НОМЕР_1 на навчанні та їй стало відомо про те, що у військовослужбовця зник прилад нічного бачення, від ОСОБА_3 було надано доповідь старшому підрозділу, проведено службове розслідування та встановлено факт та обставини втрати предмету. Крім того, свідок додала, що без згоди ОСОБА_3 про втрату майна, фінансовий відділ не зміг би провести відрахування.

-Показань свідка ОСОБА_9 , наданих в судовому засіданні, про те, що останній мав в підпорядкуванні свого взводу військовослужбовця ОСОБА_3 , оскільки він був командиром. Показав, що 29.01.2020 проходили навчання перед виїздом на завдання, кожен із військовослужбовців отримав екіпіровку, прилад нічного бачення або тепловізор, зброю через книгу видачу зброї. Прилади нічного бачення були з номерами, який був закріплений за кожним військовослужбовцем, кожен отримував майно під підпис. ОСОБА_3 отримав прилад нічного бачення, після навчань вдень майно перевірялось і було на місці, перед нічним навчанням з`ясувався факт зникнення приладу нічного бачення. Було проведено пошукові роботи по всіх маршрутах, також проводились пошукові дії в інтернеті, в результаті яких бійцем Зозулею було виявлено прилад нічного бачення, який продається в інтернеті, після того як це було оголошено для всіх, то вищевказане оголошення зникло.

-Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2020 року за №000037, яким встановлено, що 29.01.2020 року у військовій частині НОМЕР_1 було встановлено нестачу військового майна, а саме нічний прилад спостереження PVS-14 № НОМЕР_4 у кількості 1 одиниця, який було закріплено за старшим солдатом ОСОБА_3 ;

-Поясненнями ОСОБА_3 від 31.01.2020 року в яких зазначається, що 29.01.2020 командиром був відданий наказ щодо перевірки особистої зброї, приладів спостереження та спорядження, в той же час ОСОБА_3 було виявлено відсутність при собі PVS-14 №А 1038, про що останній доповів командирам;

-Поясненнями ОСОБА_8 від 31.01.2020 року в яких зазначається, що 29.01.2020 при перевірці особистої зброї, приладів спостереження та спорядження, військового майна, було виявлено відсутність нічного приладу спостереження PVS-14 № НОМЕР_4 у старшого солдата ОСОБА_3 ;

-Поясненнями ОСОБА_10 від 31.01.2020 року в яких зазначається, що 29.01.2020 командиром був відданий наказ щодо перевірки особистої зброї, приладів спостереження та спорядження, було виявлено відсутність приладу нічного спостереження PVS-14 №А 1038, який був виданий під особистий підпис та під його контролем старшому солдату ОСОБА_3 , про що командир роти відразу доповів командиру батальйону та організував пошукові дії, які не дали бажаних результатів. Крім того, було встановлено, що старший солдат ОСОБА_3 ще до перевірки командира жодної доповіді не зробив;

-Протоколом огляду речей і документів від 13.03.2020 року, яким встановлено, що об`єктом огляду є штатна переноска сумка, опис, «Книга видачі зброї та боєприпасів 8-ї парашутно-десантної роти 3-го парашутно-десантного батальйону», в ході якого встановлено, що військова частина НОМЕР_5 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 відповідальною особою за зберігання військового майна на час проведення огляду є командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , згідно наказу № 203 від 17.09.2015, та командир 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 , згідно наказу Міністра оборони України № 181 від 27.02.2016р. та наказу Міністра оборони України № 22 від 05.03.2018р., які добровільно повідомили про відомі їм відомості щодо місця знаходження та зберігання військового майна - монокуляра нічного бачення ANPVS-14(31) - A1038, зокрема, фактичним користувачем монокуляра нічного бачення є військовослужбовець солдат ОСОБА_3 . Перед тим, як монокуляр нічного бачення

-AN/PVS-14 використовується за призначенням він вкладеться у сумку-чохол, яка пов`язана з ним спільним призначенням та перебуває у військовослужбовця причепленою до його екіпіровки;

-Актом службового розслідування від 04.03.2020 за результатами якого командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 навідника 3 парашутно-десантного відділення 3 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі» №160-IХ від 03.10.2019 року, притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої шкоди. Крім того, враховуючи, що старший солдат ОСОБА_3 , надав згоду на добровільне відшкодування завданої шкоди нестачею майна згідно довідки вартісної оцінки заподіяної шкоди, керуючись статтею 10, 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі» №160-IХ від 03.10.2019 року, стягнуто у встановленому законом порядку суму завданої шкоди з грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_3 ;

-Рапортом від 30.01.2020 командира 3 парашутно-десантного батальйону, яким встановлено факт відсутності PVS-14 № НОМЕР_4 у старшого солдата ОСОБА_3 ;

-Наказом №284 від 05.02.2020 про призначення службового розслідування за фактом виявлення втрати монокуляру нічного бачення PVS-14 №А 1038 старшим солдатом ОСОБА_3 ;

-Відомістю закріплення зброї за особовим складом 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, в якій містяться відомості про те що, монокуляр нічного бачення PVS-14 № НОМЕР_4 закріплений за старшим солдатом ОСОБА_3 ;

-Книгою видачі зброї та боєприпасів 8 парашутно-десантної роти, в якій відомості про те що, старший солдат ОСОБА_3 отримав монокуляр нічного бачення PVS-14 №А 1038 під підпис від 28.01.2020;

-Рапортом ОСОБА_3 від 10.03.2020, в якому викладено, повне визнання вини у заподіяній шкоді, яка утворилась внаслідок втрати останнім монокуляру нічного бачення PVS-14 №А 1038 на суму 69660,50 грн., та в якому останній просить утримувати з його грошового забезпечення щомісячно суму коштів у відповідності до вимог ст. 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі» №160-IХ від 03.10.2019 року, в рахунок відшкодування завданої шкоди до її повного відшкодування.

Всі вищеперелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, показаннями наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України.

Судом не встановлено порушень кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованих злочинах.

Дослідивши докази в межах пред`явленого обвинувачення, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації:

- за ч. 2 ст. 413 КК України, як втрата ввіреного для службового користування предмету технічного постачання внаслідок порушення правил його зберігання, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, фактичні обставини провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого, задовільну характеристику з місць проходження служби, те що на обліку у лікаря психіатра та нарколога той не перебуває, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності за злочин, який вчинив до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 року, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання рахувати з 12.12.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання час знаходження під вартою з 13.02.2021 по 12.12.2024 включно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку вручити ОСОБА_3 та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1