Єдиний унікальний номер 722/2104/23
Номер провадження 1-кс/722/189/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

З участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михалкове Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, учасника бойових дій, не працюючого, раніше судимого: 20.12.2021 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді обмеження волі терміном на 2 роки з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 16.10.2023 року Ужгородським міським судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 263, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 року старший слідчий СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке погоджено прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Посилався на те, що у провадженні СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 від 12.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим введено обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 за вказівкою невстановленої слідством особи, за обумовлену нею грошову винагороду, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 12.10.2023, підшукав автомобіль марки «Форд Мондео» р.н. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , якому не було відомо про злочинність намірів ОСОБА_6 , та спільно з останнім 12.10.2023 на території Дністровського району Чернівецької області зустрів раніше підшуканих та доставлених до контрольованого прикордонного району невстановленими слідством особами громадянин України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України. А саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя м. Тернопіль, який за обумовлену йому невстановленою слідством особою грошову винагороду у розмірі 5000 доларів США, яку того ж дня ним було особисто передано невстановленій слідством особі та іншого невстановленого на даний час громадянина України чоловічої статі, який бажав незаконно перетнути державний кордон.

Надалі ОСОБА_6 , діючи на виконання раніше розробленого спільно з невстановленими особами плану, організував посадку ОСОБА_8 та іншого громадянина України чоловічої статі до автомобіля марки «Форд Мондео» р.н. НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_7 та надав вказівку останньому рухатись в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова, а саме в напрямку с. Волошкове Дністровського району Чернівецької області.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 , рухаючись на пасажирському сидінні автомобіля марки «Форд Мондео» р.н. НОМЕР_1 вказував напрямок, у якому необхідно рухатись до лінії держаного кордону України, а також провів ОСОБА_8 та іншому громадянину України чоловічої статі інструктаж щодо порядку подальшого перетину державного кордону України, надавши відповідні поради та вказівки щодо порядку переходу безпосередньо через державний кордон України та подальших дій на території Республіки Молдова.

Прибувши у заздалегідь обумовлене місце на напрямку 0106/05 прикордонного знаку між населеними пунктами м. Сокиряни та с. Волошкове Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_7 зупинити керований ним автомобіль, а ОСОБА_8 та іншому громадянину України чоловічої статі виходити разом з ним з автомобіля та бігти до загороджувального паркану в напрямку лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдова.

Після цього ОСОБА_6 припідняв сітку вказаного паркану з метою безперешкодного перетинання особами державного кордону України та Республіки Молдова, при цьому невстановлений на даний час громадянин України чоловічої статі встиг перетнути державний кордон, а ОСОБА_8 близько 12.35 год. 12.10.2023 було затримано працівниками ДПС України на напрямку 0106/05 прикордонного знаку на відстані 5 метрів до лінії державного кордону України та Республіки Молдова, а ОСОБА_6 на автомобілі марки «Форд Мондео» р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 з місця події втекли.

Крім цього, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим введено обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 за вказівкою невстановленої слідством особи, за обумовлену нею грошову винагороду, 26.02.2024 прибув у м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, де зустрів раніше підшуканих невстановленою слідством особою чоловіків з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України за обумовлену їм невстановленою слідством особою грошову винагороду у розмірі від 3000 до 6000 доларів США, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя м. Суми; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя м. Суми; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя м. Чернівці; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя м. Київ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителя м. Харків; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя с. Бедриківці Чортківського району Тернопільської області; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя с. Пижівка Новоушицького району Хмельницької області; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителя м. Чернівці.

Перебуваючи у м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_6 провів вищезгаданим особам інструктаж щодо порядку подальшого перетину державного кордону України, надав відповідні поради та вказівки щодо порядку переходу безпосередньо через державний кордон України та подальших їх дій на території Республіки Молдова.

Надалі ОСОБА_6 , діючи на виконання раніше розробленого невстановленою слідством особою плану, близько 15 год. 30 хв. 26.02.2024 організував посадку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до автомобіля марки «МАН TGA», державний номерний знак НОМЕР_2 , зокрема, всередину причепа із державним номерним знаком НОМЕР_3 .

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля марки «КІА RIO», державний номерний знак НОМЕР_4 , та супроводжував автомобіль марки «МАН TGA», державний номерний знак НОМЕР_2 , із причепом з державним номерним знаком НОМЕР_3 , в напрямку ділянки державного кордону України та Республіки Молдова.

Цього ж дня, тобто 26.02.2024 близько 16.30 год. ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі марки «КІА RIO», державний номерний знак НОМЕР_4 , та супроводжуючи автомобіль марки «МАН TGA», державний номерний знак НОМЕР_2 , із причепом з державним номерним знаком НОМЕР_3 , всередині якого знаходились вищевказані особи призовного віку, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, був зупинений прикордонним нарядом «Контрольний пост» на напрямку 0068 п/зн в 7000 метрах до лінії державного кордону України.

ОСОБА_6 27.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 28.02.2024, розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , виніс ухвалу про застосування запобіжного заходу (єдиний унікальний номер 722/431/24, номер провадження 1-кс/722/161/24 від 28.02.2024) в якій постановив застосувати щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою. Також було визначено підозрюваному розмір застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 грн.

Вказану заставу було внесено, при цьому, при звільненні підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що на нього покладені обов`язки, один із яких не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

ОСОБА_6 , 02.04.2024 будучи повідомленим про покладені на нього обов`язки порушив їх, а саме виїхав із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду при цьому також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав за межі території України та на даний час перебуває у Німеччині. Дана інформація підтверджується рапортом оперативного працівника, яку він в свою чергу отримав від негласного апарату під час виконання своїх службових обов`язків.

Крім цього, 13.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та цього ж числа повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 (м. Сокиряни) від 22.03.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 12.10.2023; повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 27.02.2024; протоколом огляду місця події від 26.12.2024; протоколом огляду місця події від 12.10.2023; протоколом впізнання від 22.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.03.2023; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України від 27.02.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 слідчий суддя погодився з наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

-передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, на даний час переховується від органу досудового розслідування та згідно оперативної інформації перебуває за межами України.

-передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик існує, оскільки підозрюваному відомі особи, яким він допомагав перетнути кордон поза пунктом пропуску державного кордону України до ОСОБА_18 , а тому перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе здійснити на них вплив, з метою схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

-передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Даний ризик існує, оскільки, згідно вимоги ДІАЗ України, підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень та таку, що не зробила для себе належних висновків після застосування до нього відповідних заходів примусу від імені держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

З урахуванням вище наведених обставин порушення ОСОБА_6 заборон, передбачених запобіжним заходом у виді застави, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, характеристики особи підозрюваного та його процесуальної поведінки під час досудового розслідування, орган досудового розслідування вважає за доцільне змінити йому запобіжний захід із застави на тримання під вартою.

Просив змінити раніше застосований запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застави на тримання під вартою строком на шістдесят днів. У відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України просив не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки щодо ОСОБА_6 у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був ним порушений

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та з наведених у ньому підстав просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_19 , будучи повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з?явився і про причини своєї неявки суду не повідомив.

Підозрюваний ОСОБА_6 також в судове засідання не з`явився.

Згідно ч.1-3 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, до якого прибув або доставлений підозрюваний для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний роз`яснити його права, зокрема, мати захисника.

Слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.

Зазначені положення кримінального процесуального закону спрямовані на забезпечення підозрюваному права на захист при вирішенні питання про застосування відносно нього запобіжного заходу, якщо розгляд такого клопотання здійснюється за його участі.

Однак відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Особливий порядок розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, встановлений ч.6 ст. 193 КПК України, передбачає, що розгляд відповідного клопотання здійснюється за відсутності підозрюваного, а тому в слідчого судді не має обов`язку забезпечити такого підозрюваного захисником навіть у випадку передбаченому ч.1 ст. 52 КПК України. Тобто, за наявності передбачених у ч.6 ст. 193 КПК України підстав слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі підозрюваного та його захисника.

За наведених вище обставин слідчий суддя дійшов висновку про здійснення розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваного, який перебуває за межами України та оголошений в розшук.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частинами 1 та 2 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому виходячи з положень ч.5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно ч.1 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Так, згідно досліджених в судовому засіданні письмових документів клопотання, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 12.10.2023; повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 27.02.2024; протоколу огляду місця події від 26.12.2024; протоколу огляду місця події від 12.10.2023; протоколу впізнання від 22.10.2023; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 12.10.2023; протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 12.03.2023; протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України від 27.02.2024, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Дослідженими матеріалами клопотання також встановлено і наявність достатніх підстав вважати, що існує ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, щодо можливості переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання; можливості незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.

Разом з тим, в п.13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу та обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано набув процесуального статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та йому обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, не вирішуючи при цьому питання про доведеність винуватості та остаточність кваліфікації його дій.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

27.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.02.2024, застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Також було визначено підозрюваному розмір застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 грн.

Вказану заставу було внесено, при цьому, при звільненні підозрюваному ОСОБА_6 роз`яснено, що на нього покладені обов`язки, один із яких не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Однак, 02.04.2024 ОСОБА_6 , будучи повідомленим про покладені на нього обов`язки, порушив їх, а саме виїхав із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. При цьому також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав за межі території України та на даний час перебуває у Німеччині.

Крім цього, 13.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ще одного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та цього ж числа повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного слідчий суддя, серед іншого, також зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що такий підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Постановою ст.слідчого СВ ВП № 1 (м. Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 22.03.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Отже, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, у сукупності дають підстави для висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду є актуальним.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чи міжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є передумовою здійснення такого розшуку каналами Інтерполу та спрямоване на внесення особи в базу даних для розшуку з метою встановлення місцезнаходження розшукуваної особи, її затримання, арешту, або обмеження пересування для екстрадиції, а тому зупинення досудового розслідування, відповідно до вимог ч. 5 ст. 280 КПК України, не перешкоджає зверненню до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

Крім того, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а не до слідчих (розшукових) дій.

Під час розгляду слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надані із клопотанням матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 186, ч. 6 ст. 193, 193-194, 196, 197, 200, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити застосований відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді застави, обравши відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З метою доставлення до Сокирянського районного суду Чернівецької області надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч.6 ст.193 КПК України, після затримання оголошеної у міжнародний розшук особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Зобов`язати посадову особу органу, уповноваженого на затримання особи, після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Сокирянського районного суду Чернівецької області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1