УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

м. Харків

Справа № 638/7210/24

Провадження № 1-кс/638/591/25

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисниці - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчої СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реє стру досудових розслідувань за № 0000059 від 03.04.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

у с т а н о в и в:

Слідча СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реє стру досудових розслідувань за № 0000059 від 03.04.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059 від 03.04.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення - злочини за наступних обставин.

Відповідно до наказу № 3 від 22.03.2017 ОСОБА_6 з 22.03.2017 обіймає посаду директора ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» (), тобто, ОСОБА_6 виконував організаційно-розпорядчі й адміністративно-господарські функції, та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, та у своїй діяльності зобов`язаний керуватися Статутом підприємства та чинним законодавством.

Так, 27.10.2023 між КП «Харківські теплові мережі» (Замовник) та ТОВ «Шляхінвест ЛТД» (Виконавець) укладено договір №68102718, предметом якого є роботи по відновленню асфальтобетонного покриття за адресою: м. Харків, вул. Енергетична, 15 (інв. №0300186) після проведення ремонтних робіт мереж теплопостачання, капітальний ремонт (по ДК 021:20-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів, і залізничних доріг, вирівнювання поверхонь) на загальну суму 1 499 907,23 грн.

Відповідно до пункту 8.2 вказаного Договору підрядник зобов`язаний на свій ризик, своїми силами, зі свого матеріалу або з матеріалу Замовника, якісно виконати роботи, що є предметом цього Договору, у відповідності з вимогами будівельних норм та правил та повністю здати їх Замовнику.

Відповідно до пункту 9.1 вказаного Договору підрядник гарантує відповідність будівельних матеріалів, конструкцій і обладнання специфікаціям, державним стандартам, технічним умовам та наявність необхідних сертифікатів, технічних паспортів та інших документів, які посвідчують якість.

Відповідно до п. 12.2 вказаного Договору Підрядник гарантує якість виконання робіт та можливість експлуатації об`єкта протягом гарантійного строку відповідно до умов Договору та згідно діючого законодавства України.

Відповідно до п. 12.3 вказаного Договору гарантійні строки якості виконаних робіт встановлюються в Договорі з урахуванням вимог до цих робіт визначених будівельними нормами та правилами.

Відповідно до п. 12.3 вказаного Договору гарантійний строк на результати виконаних робіт встановлює два роки з дня їх прийняття Замовником за актом приймання виконаних робіт.

Також, згідно пункту 4.4 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються Замовником протягом 360 календарних днів після підписання акту виконаних робіт.

Так, під час виконання обов`язків за договором №68102718 від 27.10.2023 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами.

Згідно з актом №1/72 приймання виконаних будівельних робіт по договору №68102718 від 27.10.2023 асфальтобетонне покриття улаштовувалось на дорозі та тротуарі ї. Заявлена площа та товщина шарів покриття із асфальтобетону на дорозі повинні бути: нижній шар товщиною 7 см на площі 372 м.кв. (позиція 10 та 11 акту); верхній шар товщиною 5 см на площі 731,23 м.кв. (позиція 13 та 14 акту). Заявлена площа та товщина шару покриття із асфальтобетону на тротуарі повинні бути товщиною 4 см на площі 15,52 м.кв. (позиція 25 та 26 атку).

Разом з цим, при проведенні натурно-інструментального огляду 16.07.2024 об`єкта дослідження по вул. Енергетична, 15 у м. Харкові було відібрано зразки-керни з асфальтобетонного покриття, де середня товщина кернів відібраних на дорозі з верхнього шару складає (5,1+5,5+5+4)/4 = 4,9 см., а фактична товщина не відповідає товщині вказаній в акті виконаних робіт та середня товщина кернів відібраних на дорозі з нижнього шару складає (5,2+6+3,7)/3 = 5 см., а фактична товщина не відповідає товщині вказаній в акті виконаних робіт. Обсяги фактично виконаних робіт, які можливо встановити згідно натурно-інструментальним обстеженням, не відповідають обсягам зазначеним у акті виконаних робіт, а саме фактична середня товщина шарів покриття на ділянці дороги по об`єкту виконання робіт згідно договору №68102718 від 27.10.2023 «Відновлення асфальтобетонного покриття за адресою: м. Харків, вулиця Енергетична, 15 проведення ремонтних робіт мереж теплопостачання, капітальний ремонт», не відповідає вказаній товщині у акті виконаних робіт, а саме нижній шар покриття із асфальтобетону не відповідає на (7-5=2 см), верхній шар покриття із асфальтобетону не відповідає не відповідає на (5-4,9=0,1 см). Різниця між обсягами асфальтобетонної суміші, яка використовувалась згідно акту виконаних робіт та обсягом фактично використаної асфальтобетонної суміші складає (62,124-44,268=17,876 т) та (87,01637-85,26142=1,75495 т) та вартість фактично відсутньої асфальтобетонної суміші складає 134 949,40 грн.

Крім того, згідно з дослідженнями фізико-механічних показників відібраних зразків асфальтобетонного покриття дороги за адресою: м. Харків, вул. Енергетична, 15 виконаних ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» за договором №68102718 від 27.10.2023, предметом якого є Відновлення асфальтобетонного покриття за адресою: м. Харків, вулиця Енергетична, 15 проведення ремонтних робіт мереж теплопостачання, капітальний ремонт» встановлено: невідповідність показників водонасичення не переформованих зразків кернів, (верхнього, нижнього шарів покриття основного проїзду та покриття тротуару) нормативним вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 (зі змінами) невідповідність коефіцієнту ущільнення нижнього шару покриття вимогам ДБН В.2.3-4:2015 (Зміна 1), невідповідність коефіцієнту ущільнення шару покриття тротуару із асфальтобетону вимогам ДБН В.2.3-5:2018 (Зміна 1).

Відповідно до «Методики визначення якості виконаних дорожньо-будівельних робіт при будівництві, реконструкції ремонті автомобільних доріг загального користування» якщо хоч один з показників по конкретному елементу не відповідає допустимому його значенню, тоді виконана робота по цьому елементу в обсязі розповсюдження дефекту вважається виконаною неякісно, на основі даного твердження можливо прийти до висновку, що обсяг фактично не виконаних робіт зазначених у акті виконаних робіт до договору №68102718 від 27.10.2023 дорівнює вартості фактично використаної неякісної асфальтобетонної суміші та складає 1 036 493,71 грн.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та ЗУ «Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, зловживаючи своїм службовим становищем, та використовуючи його всупереч інтересів підприємства, ОСОБА_6 у період з 24.10.2023 по 27.12.2023, перебуваючи у м. Харкові, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, здійснив складання та оформлення шляхом внесення до офіційного документу недостовірних відомостей, а саме до акту приймання виконаних будівельних робіт №1/72 по договору №68102718 від 27.10.2023, після чого власноруч підписав вказані акти та скріпив їх печаткою, що стало, в подальшому, підставою для перерахування з рахунків КП «Харківські теплові мережі» на розрахунковий рахунок ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» бюджетних коштів за виконані роботи.

Таким чином, обсяги та вартість фактично виконаних робіт ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» за договором №68102718 від 27.10.2023 не відповідають обсягам та вартості виконаних робіт, визначених в акті виконаних робіт №1/72 форми КБ-2в за вказаним договором, що призвело до необґрунтованого перерахування бюджетних коштів КП «Харківські теплові мережі» на рахунок ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» за виконання робіт з відновлення асфальтобетонного покриття за адресою: м. Харків, вулиця Енергетична, 15 проведення ремонтних робіт мереж теплопостачання, капітальний ремонт» на загальну суму 1 036 493,71 грн., що є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах , вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 обіймаючи посаду директора ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» (), будучи службовою особою, діючи умисно та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій у період з 24.10.2023 по 27.12.2023, перебуваючи у м. Харкові, більш точного місця та часу в ході досудового розслідування не встановлено, склав та вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме: до акту №1/72 від 26.12.2023 приймання виконаних будівельних робіт по договору №68102718 від 27.10.2023, предметом якого є «Відновлення асфальтобетонного покриття за адресою: м. Харків, вулиця Енергетична, 15 проведення ремонтних робіт мереж теплопостачання, капітальний ремонт», що призвело до необґрунтованого перерахування коштів КП «Харківські теплові мережі» на рахунок ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» () за виконання робіт на загальну суму 1 036 493,71 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: складання, видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу (службове підроблення).

03.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході розслідування доказами: документами, зібраними у порядку, передбаченому чинним КПК України (договором №68102718 від 27.10.2023, додатками до нього, виконавчою документацією за договором, в тому числі актом приймання виконаних будівельних робіт від 26.12.2023, іншими документами), протоколами оглядів, висновками судових будівельно-технічних експертиз, судової економічної експертизи, іншими доказами, зібраними у ході розслідування.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що підозрюваним є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до наявних даних встановлено, що на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належать транспортні засоби: CHERY JAGGI, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: 8 СІРИЙ, рік випуску: 2008, VIN: НОМЕР_2 ; IVECO 35/10, д.н.з. НОМЕР_3 , колір: 11 БІЛИЙ, рік випуску: 1996, VIN: НОМЕР_4 .

Враховуючи, той факт, що ОСОБА_6 може вчинити дії щодо розпорядження вказаним майном, тому на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання необхідно розглядати без повідомлення власника майна, оскільки це може призвести до перереєстрації права власності на вказане майно.

Таким чином, з метою забезпечення відшкодування ОСОБА_6 шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 1 036 493,71 грн, у зв`язку з чим буде подано цивільний позов до суду на вказану суму та запобігання можливості відчуження майна, необхідно накласти арешт на транспортні засоби: CHERY JAGGI, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: 8 СІРИЙ, рік випуску: 2008, VIN: НОМЕР_2 ; IVECO 35/10, д.н.з. НОМЕР_3 , колір: 11 БІЛИЙ, рік випуску: 1996, VIN: НОМЕР_4 , які на праві власності належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, накласти арешт на майно

Слідча СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області просила суд розглянути клопотання без її участі.

Захисниця ОСОБА_4 просила суд відмовити в задоволенні заявленого клопотання, оскільки підозра є необгрунтованою. Також надала суду документи та просила суд взяти до уваги дані про особу ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, доходить таких висновків:

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (частина друга статті 131 КПК України).

Як визначено частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (частина перша статті 98 КПК України).

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статей 168, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (частина перша статті 167 КПК України), а й іншим особам.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі «Лемуан проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Суд зауважує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, суд також бере до уваги, що відповідно до частини четвертої статті 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому відповідно до частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судом встановлено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000059 від 03.04.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обсяги та вартість фактично виконаних робіт ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» за договором № 68102718 від 27.10.2023 не відповідають обсягам та вартості виконаних робіт, визначених в акті виконаних робіт №1/72 форми КБ-2в за вказаним договором, що призвело до необґрунтованого перерахування бюджетних коштів КП «Харківські теплові мережі» на рахунок ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» за виконання робіт з відновлення асфальтобетонного покриття за адресою: м. Харків, вулиця Енергетична, 15 проведення ремонтних робіт мереж теплопостачання, капітальний ремонт» на загальну суму 1 036 493,71 грн., що є особливо великим розміром.

Крім того, ОСОБА_6 обіймаючи посаду директора ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» (), будучи службовою особою, діючи умисно та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій у період з 24.10.2023 по 27.12.2023, перебуваючи у м. Харкові, більш точного місця та часу в ході досудового розслідування не встановлено, склав та вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, а саме: до акту №1/72 від 26.12.2023 приймання виконаних будівельних робіт по договору №68102718 від 27.10.2023, предметом якого є «Відновлення асфальтобетонного покриття за адресою: м. Харків, вулиця Енергетична, 15 проведення ремонтних робіт мереж теплопостачання, капітальний ремонт», що призвело до необґрунтованого перерахування коштів КП «Харківські теплові мережі» на рахунок ТОВ «ШЛЯХІНВЕСТ ЛТД» () за виконання робіт на загальну суму 1 036 493,71 грн.

03.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході розслідування доказами: документами, зібраними у порядку, передбаченому чинним КПК України (договором № 68102718 від 27.10.2023, додатками до нього, виконавчою документацією за договором, в тому числі актом приймання виконаних будівельних робіт від 26.12.2023, іншими документами), протоколами оглядів, висновками судових будівельно-технічних експертиз, судової економічної експертизи, іншими доказами, зібраними у ході розслідування.

Вивчення особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий. Також суду надано копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 686178 про те, що ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи.

На праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належать транспортні засоби: CHERY JAGGI, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: 8 СІРИЙ, рік випуску: 2008, VIN: НОМЕР_2 ; IVECO 35/10, д.н.з. НОМЕР_3 , колір: 11 БІЛИЙ, рік випуску: 1996, VIN: НОМЕР_4 .

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або третіх осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурором доведено, що накладення арешту на майно необхідне з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, досягнення дієвості кримінального провадження.

Таким чином, з метою забезпечення відшкодування ОСОБА_6 шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 1 036 493,71 грн у разі подання цивільного позову, на вказану суму та запобігання можливості відчуження майна, необхідно накласти арешт на транспортні засоби: CHERY JAGGI, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: 8 СІРИЙ, рік випуску: 2008, VIN: НОМЕР_2 ; IVECO 35/10, д.н.з. НОМЕР_3 , колір: 11 БІЛИЙ, рік випуску: 1996, VIN: НОМЕР_4 , які на праві власності належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним.

Отже, окрім того, арешт майна має важливе значення і для забезпечення конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні, про що йдеться в п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Таким чином, необхідність застосування арешту майна полягає у запобіганні можливості його знищення, переоформлення на інших осіб, розпорядитися ним та відчужити його, що зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині призначення покарання у вигляді конфіскації майна, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, виконання покарання, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та вчинення третіми особами реєстраційних дій, зокрема реєстрації, перерєстрації, відчуження майна у даному кримінальному провадженні, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, а також, що прокурором наведено обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, разом із цим, враховуючи наслідки арешту майна, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав та необхідності арешту вищевказаного майна, а саме, з метою забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову, найменш обтяжливим способом, тобто, шляхом заборони розпоряджатися ним та відчужувати його.

Щодо доводів сторони захисту, то наявні в матеріалах клопотання докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою, у зв`язку із чим на даній стадії надані органом досудового розслідування матеріали підтверджують імовірну причетність ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого злочину, а отже, щодо наявності обґрунтованої підозри.

При цьому, під час розгляду не встановлено обставин, які б переконали суд у відсутності підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, чи більш м`якого, оскільки встановлені обставини та досліджені матеріали клопотання об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

З наведених вище мотивів у їх сукупності, суд відхиляє доводи захисту про необґрунтованість підозри, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину чи правильності кваліфікації кримінального правопорушення.

Натомість, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише відповідність наданих стороною обвинувачення доказів тому мінімальному рівню стандарту "достатніх підстав (доказів)", які на даній стадії розслідування вказують на наявність ознак обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до положень частини першої - другої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170, 171, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчої СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 03.04.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме, транспортні засоби: CHERY JAGGI, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: 8 СІРИЙ, рік випуску: 2008, VIN: НОМЕР_2 ; IVECO 35/10, д.н.з. НОМЕР_3 , колір: 11 БІЛИЙ, рік випуску: 1996, VIN: НОМЕР_4 , які на праві власності належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися ним та відчужувати його.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено учасникам судового провадження 13 лютого 2025 року.

У зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні з 13 лютого 2025 року по 18 лютого 2025 року, повний текст ухвали надіслано до ЄДРСР 18 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1