Справа №127/3104/23
Провадження №1-кп/127/101/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та четвертою статті 190 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою та четвертою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК), та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190 КК.

Після виконання вимог частини третьої статті 479-2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) обвинувачений ОСОБА_8 надав згоду на часткове закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. При цьому зазначив, що наслідки такого закриття йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 - підтримав думку свого підзахисного та просив закрити кримінальне провадження в частині декриміналізованих діянь.

Прокурор та інші учасники судового процесу не заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується, зокрема у такому.

Будучи раніше неодноразово судимим, ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, та в період відбування покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 04.01.2016 за частиною другою статті 121 КК у виді позбавлення волі, перебуваючи у камерному приміщенні № 77 Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» (далі - ДУ «ВУВП (№1)»), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, близько 11:57 год. 14.06.2022 із використанням абонентського номеру НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_2 , що перебував у користуванні ОСОБА_11 , якій представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк»», вводячи таким чином в оману останню, та повідомив ОСОБА_11 неправдиву інформацію про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останній та емітована в АТ «КБ «ПриватБанк»» № НОМЕР_3 , невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в Інтернет-магазині.

У ході розмови, ОСОБА_11 повідомила, що на належній їй банківській картці АТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти відсутні, однак у неї наявна ще одна банківська платіжна картка, яка емітована в АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 , на якій наявні грошові кошти, та дана картка прив`язана до іншого абонентського номера, а саме НОМЕР_5 .

Далі ОСОБА_12 повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів, ОСОБА_11 необхідно перерахувати кошти на належний їй абонентський номер. У зв`язку з чим, ОСОБА_12 близько 12:10 год. 14.06.2022 із використанням абонентського номеру НОМЕР_1 здійснив повторний телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_5 , що перебував у користуванні ОСОБА_11 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 , вводячи ОСОБА_11 в оману, дав останній вказівку поповнити рахунок абонентського номера НОМЕР_5 , який використовувала потерпіла.

ОСОБА_11 за допомогою мобільного додатку «ПУМБ Online» близько 12:11 год. здійснила поповнення належного їй абонентського номера НОМЕР_5 на загальну суму 1390 грн.

Після цього ОСОБА_12 у мобільному додатку «SharPay» ввів номер мобільного телефону потерпілої та суму переказу. Потім на абонентський номер ОСОБА_11 приходили смс-повідомлення із кодами, які остання, виконуючи вказівки ОСОБА_13 диктувала в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілої кодів, було здійснено списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_11 через платіжну систему ТОВ «ГлобалМані» на невстановлені підконтрольні ОСОБА_14 рахунки на загальну суму 1390 грн.

Внаслідок цього ОСОБА_12 довів свій злочинний умисел до кінця, отримав вказані грошові кошти ОСОБА_11 , на підконтрольні йому рахунки, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1390 грн.

Крім того, ОСОБА_12 , перебуваючи у камерному приміщенні № 77 ДУ «ВУВП (№ 1)» за адресою: вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, близько 10:01 год. 17.08.2022 із використанням SIM-картки НОМЕР_6 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_7 , що перебуває у володінні ОСОБА_15 , якій представився працівником Служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк»», вводячи таким чином в оману останню, та повідомив неправдиву інформацію про те, що з банківської платіжної картки, яка належить ОСОБА_15 та емітована в АТ «КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в Інтернет-магазині.

Продовжуючи телефонну розмову, ОСОБА_12 під приводом відміни несанкціонованого платежу повідомив ОСОБА_15 алгоритм дій, в ході виконання яких остання, не усвідомлюючи дійсне значення своїх дій, за допомогою мобільного додатку «Приват24» близько 10:06 год. здійснила поповнення належного їй абонентського номеру НОМЕР_7 на суму 780 грн.

Після цього ОСОБА_12 від імені ОСОБА_15 у мобільному додатку «Глобал 24» ввів номер мобільного телефону потерпілої та суму переказу. Потім на абонентський номер ОСОБА_15 прийшло смс-повідомлення із кодом, який остання, виконуючи вказівки ОСОБА_13 , диктувала в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманого від потерпілої коду у мобільному додатку через платіжну систему ТОВ «ГлобалМані» було здійснено списання грошових коштів в сумі 780 грн. з мобільного рахунку ОСОБА_15 , на підконтрольний ОСОБА_14 абонентський номер НОМЕР_6 .

Внаслідок цього ОСОБА_12 отримав вказані грошові кошти ОСОБА_15 на підконтрольний йому рахунок, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 780 грн.

Зазначені дії ОСОБА_8 в цій частині кваліфіковані за частиною другою статті 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Частиною першою статті 2 КК регламентовано, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» (далі - Закон № 3886- ІХ).

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП), згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі - НМДГ).

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною першою статті 5 КК визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В свою чергу частиною третьою статті 5 КК передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абзацу 4 частини сьомої статті 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частиною першою статті 479-2 КПК регламентовано, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною третьою статті 479-2 КПК якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд також враховує, що Верховний Суд (далі - ВС) у постанові від 22.08.2024 (справа № 567/507/23) зауважив таке.

Частиною другою статті 51 КпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону, як зазначив ВС, свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями частини першої статті 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК).

Аналогічні висновки ВС зробив у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21).

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2022 року становив 2481 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2022 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1240,5 грн.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діянні ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення або ж ознак адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує вартість майна, яким він заволодів, 2 НМДГ, тобто 2481 грн.

Як суд вже зазначив вище, внаслідок двох інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 190 КК, завдана матеріальна шкода потерпілим, а саме 14.06.2022 потерпілій ОСОБА_11 на суму 1390 грн. та 17.08.2022 - потерпілій ОСОБА_15 на суму 780 грн. Тобто вартість майна, яким заволодів обвинувачений ОСОБА_8 за наведеними фактами є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-IX та положень ПК настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 грн. (станом на момент вчинення кримінальних правопорушень).

З огляду на викладене, враховуючи згоду обвинуваченого ОСОБА_8 , суд з урахуванням висновків, зроблених ВС у наведеній вище постанові, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК, вважає за необхідне закрити кримінальне провадження у цій частині.

Керуючись статтями 284, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2022 за № 0000344 в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України (вчинених 14.06.2022 близько 12:11 год. стосовно потерпілої ОСОБА_11 та 17.08.2022 близько 10:06 год. стосовно потерпілої ОСОБА_15 ), - закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: