Справа № 276/1908/24
Провадження по справі№ 1-кп/276/137/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000072 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гацьківка Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, інших осіб на утримані не має, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

09.05.2023 близько 18 год 20 хв по вул. Рад поблизу городу що біля будинку № 49 в с. Ягодинка Житомирського району Житомирської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на ґрунті давніх виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізували свій протиправний умисел, у вказаний день час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 направивши вила, які на той час тримав в руках та наніс останньому один удар в передню поверхні шиї та один удар в область лівої брови.

У результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої брови та по передній поверхні шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового слідства. Повідомив, що він з потерпілим проживають по-сусідству та перебуває в родинних стосунках, однак, між ними склались неприязні відносини. 09.05.2023 ввечері поблизу городу він підійшов до ОСОБА_5 та між ними виник словесний конфлікт. Після чого, він, направивши до ОСОБА_5 вила, які тримав у руках, наніс останньому удари вилами в в область голови та шиї. Під час судового розгляду щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення, попросив вибачення у потерпілого в залі суду. Також висловив думку, що готовий понести покарання за скоєний ним кримінальний проступок, однак просив застосувати до нього покарання у виді штрафу, який має змогу сплатити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченим проживають по-сусідству та перебуває в родинних стосунках. 09.05.2023, коли шукав курку поблизу свого городу, до нього підійшов ОСОБА_3 , який в руках тримав вила, та на грунті раптово виниклого словесного конфлікту останній наніс йому один удар вилами в шию. Після чого, він висмикнув в обвинуваченого з рук вила та відкинув їх в сторону. У подальшому, ОСОБА_3 , взявши інші вила, знову завдав йому один удар в область голови. Коли втрутилась дружина обвинуваченого конфлікт припинився, а потерпілий викликав службу екстреної медичної допомоги, оскільки з шиї текла кров. Також ОСОБА_5 повідомив, що перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку із заподіяними тілесними ушкодженнями. Незважаючи на те, що обвинувачений йому витрат на лікування не відшкодував, проте, потерпілий просив залишити без розгляду цивільний позов та не наполягав на суворості покарання, поклавшись на розсуд суду щодо визначення виду та міри покарання.

Покази обвинуваченого та потерпілого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважав достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

З огляду на викладене, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку встановленою та доведеною повністю, і його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисні дії, які виразились у заподіянні потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який є особою пенсійного віку, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, критично ставиться до вчиненого ним діяння та запевнив суд, що став на шлях виправлення.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, з урахуванням думки учасників процесу, зокрема потерпілого, який не наполягає на суворості покарання, а також запропоноване прокурором покарання, яке обвинувачений запевнив, що виконає, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

На переконання суду, покарання у виді штрафу буде справедливим, співмірним вчиненому правопорушенню, достатнім та необхідним для попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень та його виправлення.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу відсутні.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заявлений потерпілим цивільний позов у даному кримінальному провадженні підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з поданною письмовою заявою ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати відсутні, арешт на майно не накладався, інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися, у зв`язку з чим питання щодо них судом не вирішується.

Керуючись ст. 100, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: вила в кількості двох штук залишити ОСОБА_3 як власнику.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1