печерський районний суд міста києва
Справа № 757/236/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2025 року прокурор першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000857.

Вказане клопотання подано після усунення недоліків, вказаних в ухвалі слідчого судді від 25.12.2024 року.

Прокурор зазначає, що з метою виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, вилученого в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна - ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся.

Слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вказане вище майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Так, в судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000857 від 03.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування досліджуються обставини заволодіння суддею Бабушкінського суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 , шляхом обману, житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.11.2024 у період часу з 07:12 год. по 08:49 год. слідчим Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено слідчу дію - обшук житлового приміщення за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 15 Pro Max сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора з номером НОМЕР_3 ;мобільний телефон Iphone 14 Pro Max фіолетового кольору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з карткою мобільного оператора з номером НОМЕР_6 ; ноутбук Apple Mac book, серійний номер P4L2124579, сірого кольору.

29.11.2024 слідчим у вказаному кримінальному провадженні вищевказані речі та документи було визнано речовими доказами.

Постановою слідчого від 08.01.2025 призначено експертизу комп`ютерної техніки та ноутбук Apple Mac book, серійний номер P4L2124579, сірого кольору направлено до КНДІСЕ, а Протоколами огляду слідчим встановлено наявність необхідної для органу досудового розслідування інформації, яка міститься на вилучених мобільних телефонах.

Прокурором зазначено обставини вчинення кримінального правопорушення та надано достатню кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Зазначене у клопотанні прокурора майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані слідчому судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і третіх осіб, з метою збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в межах даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення кримінального провадження, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку житлового приміщення за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Iphone 15 Pro Max сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора з номером НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон Iphone 14 Pro Max фіолетового кольору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з карткою мобільного оператора з номером НОМЕР_6 ;

- ноутбук Apple Mac book, серійний номер P4L2124579, сірого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1