Провадження №1-кп/523/45/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25.12.2024

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0004771 по звинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єрмоклія, Суворовського району, Республіки Молдови, особи без громадянства, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого по довідці про звільнення та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 23.11.2020 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК Ураїни;

Встановив:

Суд встановив, що ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що він, 19.08.2015 близько 22.10 год., знаходячись біля бару «Баварія», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172-Б, побачив відчиненні двері підсобного приміщення, після чого у ОСОБА_10 виник намір на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 шляхом вільного доступу, проник через незаперті двері до підсобного приміщення з тильної сторони бару «Баварія», де таємно викрав майно, належне ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме мобільний телефон марки «Fly», imei: НОМЕР_1 , вартістю 2 000 грн., в якому знаходились карти операторів «МТС» та «Київстар», які матеріальної цінності не представляють, грошові кошти у сумі 2 000 грн., жіночий гаманець, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 6 000 грн.

Після чого ОСОБА_10 з таємно викраденим майном намагався непомітно покинути підсобне приміщення бару «Баварія», проте, його злочинні дії були помічені потерпілою ОСОБА_11 , яка з метою припинення злочинних дій ОСОБА_10 намагалась його зупинити, при цьому почала кричати та прохати про допомогу, однак ОСОБА_10 відмовився виконати вимогу ОСОБА_11 і продовжуючи свої злочинні дії, з метою утримання при собі викраденого ним майна з місця скоєння злочину намагався зникнути однак в подальшому був затриманий.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав, наступні покази, що у день події, по АДРЕСА_2 , проник до підсобного приміщення ресторану «Баварія» де викрав майно, а саме мобільний телефон, грошові кошти у розмірі 2 000 гривень, жіночий гаманець в якому знаходились 6000 гривень, його дії були помічені потерпілої, яка його наздоганяла та кричала «зупинись!» .

При допиті потерпіла ОСОБА_11 , вказала суду, що у день події вона була на робочому місці у ресторані «Баварія» вийшла на перекур, та побачила, як ОСОБА_12 , вибігає з підсобного приміщення з її сумкою. Вона побігла за ним, та люди допомогли їй його затримати.

Крім показів обвинувачених, потерпілого провина ОСОБА_10 , підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні :

-Протоколом огляду речових доказів від 28.08.2015 року, згідно якої визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження, чотири купюри по 200 гривень в кількості тринадцяти купюр, грошові купюри номіналом по «100» гривень в кількості тринадцяти купюр, грошові кошти номіналом по 100 гривень в кількості семи купюр, грошові кошти номіналом по 50 гривень в кількості 9 купюр, грошові кошти номіналом по 10 гривень в кількості двох купюр, а також грошові кошти номіналом по 5 гривень, грошова купюра номіналом 2 гривні, та грошова купюра номіналом 1 гривня, мобільний телефон «Fly» в корпусі білого кольору., які повернуті потерпілій під зберігальну розписку.

-Постановою про долучення речових доказів від 20.08.2015 року, згідно якої чотири купюри номіналом по «100» гривень, серії: ещ 2957786, КЗ 9205210, КВ 7585695, КМ 5950344, також грошові купюри номіналом по 200 гривень, в кількості шест купюр, серії : СВ 3373766, ПЗ 4692228, КБ 122614, ЗВ 4453255, ЯЖ 7650874, ЕХ 8067882, а також грошова купюра номіналом «500» гривень, серія ЯЖ 7650874, які повернуті під збергіальну розписку потерпілій.

-Постановую про прилучення доказів від 20.08.2015 року, згідно якої визнано та долучено CD-R диск.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна ( грабіж) поєднаний з проникненням у приміщення.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст.186 ч.3 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_10 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_10 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих йому правопорушення, ОСОБА_10 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами а також ту обставину, що ОСОБА_10 , провину визнав у повному обсязі, розкаявся, раніше судимий, негативно характеризується з місця мешкання, вчинив злочин через матеріальну скруту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , - повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , - залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

Встановив:

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 ( чотири) роки позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_10 , термін його попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції редакції Закону №2046-УІІІ від 18.05.2017 року, з 20 серпня 2015 по 14 грудня 2015 року рахувати день за два, а також з 20.02.2024 по день набрання вироком чинності, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_10 , - залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Відповідно на ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні а саме CD- R диск зберігати у матеріалах кримінального провадження, інші речові докази а саме : горошові кошти та телефон марки Fly - вважати повернутим потерпілій.

Копії вироку вручити під розписку прокурору та ОСОБА_10 , а також надати для відома іншим особам та направити до ВП №3 ( Суворовського ВП в м. Одесі) Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та до ДУ "Одеський слідчий ізолятор" Південно міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції - для виконання, в межах їх повноважень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1