ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №945/407/24
Провадження №1-кп/477/195/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

09 січня 2025 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 (не з`явилася),

її представника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000290, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження, в якому обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін якого спливає 11 січня 2025 року.

Прокурор подав чергове клопотання про продовження цієї міри запобіжного заходу строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений може переховуватися від суду незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, а також вчинити інше кримінальні правопорушення.

Зазначив, що той вчинив умисно особливо тяжкий злочин, за яке може бути призначено покарання від 10 до 15 років, під час досудового розслідування погрожував свідку ОСОБА_8 , а оскільки він проходить військову службу, то є небезпека вчинення ним військових злочинів, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, вказавши що вина ОСОБА_4 будь-яким вироком суда не доведена, хоча прокурор в своєму клопотання й вказав стверджувально, що той вчинив особливо тяжкий злочин, тому тримання його під вартою без доведення вини та без судового рішення є протиправним. Також вказав, що посилання прокурора на таку обставину як погроза свідку ОСОБА_8 є безпідставною та не доведеною, оскільки під час допиту цього свідка він нічого подібного не повідомляв. Зазначив, що прокурор не навів доказів і про незаконний вплив обвинуваченого на інших свідків. Також вважав безпідставним твердження прокурора, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити військові злочини, оскільки це лише припущення прокурора і з таким же успіхом можливо підозрювати всіх військовослужбовців Збройних сил України. Послався й на те, що недослідження в суді всіх письмових доказів також не може слугувати підставою для безпідставного тримання обвинуваченого під вартою, оскільки прокурором не доведено, що він якимось чином зможе спотворити чи знищити докази, які перебувають в суді чи у прокурора. Звернув увагу, що ОСОБА_4 добровільно з`явився до слідчого для допиту та до суду для вирішення питання про обрання йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою; данні, що він має схильність до вчинення злочинів відсутні, він має міцні соціальні зв`язки, місце проживання та місце реєстрації. З цих же підстав заявив клопотання про зміну ОСОБА_4 міри запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підртимав клопотання захисника, вказавши, що не має ніякого умислу переховуватися від суду або ж протиправно впливати на свідків чи учасників процесу. Зазначив також, що як військовослужбовець Збройних сил України має гарну службову репутацію.

Представник потерпілої наполягав на продовженні обвинуваченому тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризи, які слугували підставою для обрання йому цього запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши клопотання та матеріали провадження, суд встановив наступне та прийшов до таких висновків.

27 вересня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 115 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР під № 000290.

02 жовтня 2023 року слідчим суддею Центрального районного суду м.Миколаєва йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який потім на досудовому слідстві був продовжений ухвалами слідчого судді того ж суду, а потім і ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області під час судового розгляду, і останньою від 13 листопада 2024 року з кінцевим терміном дії запобіжного заходу по 11 січня 2025 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Обираючи міру запобіжного заходу слідчий суддя визнав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інший злочин. При подальшому продовження строку дії запобіжного заходу судом було підтверджено, що ці ризики продовжують існувати.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, тому, усвідомивши призначення такого суворого покарання, у разі підтвердження його вини, може переховуватися від суду, а також неправомірно впливати на свідків з метою зміни їх показів на його користь, зокрема, як було встановлено слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу: свідок ОСОБА_8 повідомляв, що ОСОБА_4 погрожував йому вбивством.

Крім того, допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_8 також повідомив, що після виявлення трупу потерпілого в садовому товаристві ОСОБА_4 за допомогою зв`язків своєї матері намагався уникнути відповідальності.

Серед іншого ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу існує і з огляду на те, що захисник під час судового розгляду вказував про існування підстав для їх повторного або додаткового допиту.

Також, існують ризики, що ОСОБА_4 , який проходить службу в лавах Збройних сил України, маючи зброю та будучи на волі, з метою уникнення покарання або з інших мотивів, вчинить військові правопорушення, в тому числі й кримінальні, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України.

Той факт, що він добре характеризувався під час проходження служби не спростовує цих ризиків, оскільки існує реальна загроза, що висунуте йому обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину може підштовхнути його до переховування від суду та перешкоджанню правосуддю.

Посилання захисника на те, що така підозра може стосуватися всіх військовослужбовців Збройних сил України, суд вважає загальною, так як обрання міри запобіжного заходу має індивідуальний характер і при її застосуванні враховуються індивідуальні конкретні обставини справи, зокрема й висунуте ОСОБА_4 обґрунтоване обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу та не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому цього запобіжного заходу.

За підтвердження існування вказаних ризиків суд не вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе гарантувати його переховування від суду або ж вчинення нових злочинів, тому клопотання його захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

До того ж, застосування цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації по АДРЕСА_1 , суд не вважає можливим, оскільки в цій же квартирі мешкає його мати, а свідок ОСОБА_8 під час допиту в суді повідомляв, що ОСОБА_4 за допомогою зв`язків своєї матері намагався уникнути відповідальності за вчинене діяння.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 199, 331, 369-373 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк дії ухвали в частині продовження тримання під вартою по 09 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з часу її отримання.

Суддя ОСОБА_1