ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1773/25 Провадження 1-кс/636/326/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 місто Чугуїв

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Чугуєві клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000146 від 07.02.2025, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступного майна: посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980, Вінницька, ТСЦ 6342, видане 12.11.2022 дійсне до 12.11.2052 та посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980 зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000146 від 07.02.2025 року;

В обґрунтування клопотання зазначено, що 06.02.2025 року о 17 год. 13 хв. до Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 06.02.2025 року о 17:13 год. за адресою: Харківська область, автодорога Київ-Харків-Довжанський, блок-пост «Дім», працівниками ВРПП Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області, а саме сержантом поліції ОСОБА_5 та лейтенантом поліції ОСОБА_6 , було зупинено автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» днз. НОМЕР_2 , під керуванням військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу поліцейського надав посвідчення водія з ознаками підробки, та після виявлення порушення, останній запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду у розмірі 5 000 гривень.

04.03.2025 року в період часу з 10-05 год. по 10-45 год., у встановленому законом порядку, із застосуванням фотографування камерою мобільного телефону Redmi Not 8 Pro, було проведено огляд посвідчення водія, що знаходилося в експертному пакеті №6120280, з написом: висновок експерта від 18.02.2025 №СЕ-19/121-25/3977-ДД, судовий експерт ОСОБА_7 .

Виявлене посвідчення водія серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980, було вилучено для подальшого його огляду.

Проведеним оглядом встановлено, посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980, Вінницька, ТСЦ 6342, видане 12.11.2022 дійсне до 12.11.2052;

05 березня 2025 року, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого посвідчення водія речовим доказом, після чого його було поміщено до експертного пакету серія KIV2142425.

На теперішній час вищевказані речі відповідно до ч.1 ст.167 КПК України є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз, та проведення інших слідчих дій.

З метою виконання завдань кримінального провадження передбачених у ст.2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, вважаю, що є наступні підстави для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном виявленим та вилученим під час огляду місця події від 05.03.2025 року.

По-перше, у разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення-злочину.

По-друге, у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні судових експертиз, об`єктом дослідження яких буде саме посвідчення водія.

Необхідність у накладенні арешту виявленого та вилученого під час огляду місця події полягає у запобіганні можливості його приховування, розпорядження та відчуження так, як у разі не запобігання таким ризикам можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення-злочину.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність звернутися до слідчого судді з метою накладення арешту на :

- посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980, Вінницька, ТСЦ 6342, видане 12.11.2022 дійсне до 12.11.2052

В даному випадку, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою накладення арешту на вищевказане майно є необхідність його збереження в ході досудового розслідування в якості речових доказів.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовільнити.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 369 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000146 від 07.02. 2025 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04 березня 2025 року з метою відшукання та вилучення, предметів, знарядь, що могли б свідчити про причетність ОСОБА_5 , до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, через існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення предметів, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування, виявлено та вилучено: посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980, Вінницька, ТСЦ 6342, видане 12.11.2022 дійсне до 12.11.2052 та посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980 зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000146 від 07.02.2025 року;

04 березня 2025 року на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України вилучені речі та предмети визнано речовими доказами.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Під час розгляду клопотання прокурором зазначено, що вказані предмети вилучені під час обшуку, оскільки на вказаних предметах залишились сліди вчинення можливого кримінального правопорушення та з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, вважає доцільним накласти арешт на відповідне вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, наступного майна: посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980, Вінницька, ТСЦ 6342, видане 12.11.2022 дійсне до 12.11.2052 та посвідчення водія серія НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 11.06.1980 зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000146 від 07.02.2025 року.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1