Справа № 199/2737/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000605 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, який має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2012 р.н. та ОСОБА_4 , 2008 р.н., військовослужбовця військової служби за контрактом: водія 2 гармати 1 самохідного артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений та діє по теперішній час.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) № 21/нст від 20.01.2025 старшого солдата ОСОБА_2 призначено на посаду водія 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 5 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

01.02.2025 старшому солдату ОСОБА_2 видано стрілецьку зброю 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_2 1982 року випуску в кількості 1 одиниці.

Після отримання зброї старший солдат ОСОБА_2 пройшов інструктаж з питань порядку несення військової служби, поводження зі зброєю та заходів безпеки.

Відповідно до ст. 4. Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 9, 16, 49, 127, 128 Статуту, ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, відповідати за утримання своєї зброї та збереження виданого державного майна.

Згідно ст. 152 Статуту, встановлено, що зброя та боєприпаси особовому складу військової частини видаються в установленому командиром військової частини порядку під особистий підпис у книзі видачі зброї та боєприпасів.

Згідно з положеннями ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, технічне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону притягаються до відповідальності згідно із законом.

Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах. України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225 визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359 (надалі - Інструкція), з змінами.

Відповідно до вимог п. 2 розділу Х «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил» Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику).

Проте, старший солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді водія 2 гармати і самохідного артилерійського взводу 5 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 та достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок несення військової служби, використання і зберігання військового майна, та маючи можливість належно їх виконувати, через кримінальну протиправну недбалість та особисту недисциплінованість, допустив їх порушення та вчинив в умовах воєнного стану військовий злочин за таких обставин.

Старший солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді водія 2 гармати 1 самохідного артилерійського взводу 5 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 , в умовах воєнного стану, через кримінальну протиправну недбалість та особисту недисциплінованість, в порушення вимог ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», п. 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225, п. 2 Розділу Х Інструкції про організацію обліку, зберігання та видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 № 359, маючи реальну можливість належним чином дотримуватися правил зберігання зброї, 06.02.2025 у вечірній період часу в темну пору доби, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, під час передислокації підрозділу із м. Білозерське Покровського району Донецької області, в порушення правил зберігання зброї, залишив ввірену йому для службового користування особисту зброю без нагляду, не тримав ввірену йому для службового користування стрілецьку особисту зброю при собі, а поклав її на кузов автомобіля «Nissan X-Trail», внаслідок чого, втратив візуальний контроль за нею та допустив втрату ввіреної йому для службового користування особисту зброю 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_2 1982 року випуску залишковою вартістю 4183 гривні 36 копійок.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразились у втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

У підготовчому судовому засіданні:

- обвинувачений ОСОБА_2 заявив клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин, вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та в повному обсязі відшкодував заподіяну майнову шкоду військові частині внаслідок втрати зброї;

- прокурор ОСОБА_6 вважала можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України, оскільки ОСОБА_2 вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, який не відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ОСОБА_2 після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодував завдані ним збитки.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, виходячи з наступного.

Згідно п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 45 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_2 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, який не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, який не відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дав детальні пояснення щодо обставин втрати зброї, чим активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і повністю відшкодував завдані збитки.

Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_2 продовжує проходити військову службу за контрактом, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2012 р.н. та ОСОБА_4 , 2008 р.н., за місцем служби характеризується позитивно.

Відповідно до змісту обвинувального акту обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Таким чином, викладені вище обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без застосування заходів кримінального покарання, а тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження за ч. 3 ст. 413 КК України закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 284-286, 288, п. 2) ч. 3 ст. 314, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження № 0000605 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 413 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1