Єдиний унікальний № 371/1779/24
Номер провадження № 1-кп/371/276/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівка Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.11.2024 року за № 0000325, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Миронівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, з середньою освітою, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 , 10.11.2024 року, о 19 годині 11 хвилин, зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що за адресою АДРЕСА_2 її чоловік ОСОБА_6 вчиняє відносно заявниці домашнє насильство.

Вказана подія зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області під № 5453 від 10.11.2024. Черговий ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області на місце події направив групу поліції в складі: інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 та інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 . Після чого, на вказане місце події черговим ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області направлено групу поліції в складі: поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області сержанта поліції ОСОБА_11 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капрала поліції ОСОБА_4 . Вище вказані працівники поліції в цей час, відповідно до книги нарядів відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 10.11.2024, за № 277, перебували на добовому чергуванні в групі реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, та виконували свої службові обов`язки.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У відповідності до п.п. 3, 4, 5, 18 ч. 1 ст. 23 цього Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; вживає заходів для запобігання та припинення насильства в сім`ї.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 вказаного Закону, поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення. Надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, п. 3, 4 ч. 4 ст. 42 вказаного Закону, яка визначає поліцейські заходи примусу, поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї. Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин. Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби, як засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо) та засоби споряджені речовинами сльозогінної та дратівливої дії.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до працівників правоохоронних органів відносяться працівники Національної поліції.

В подальшому, 10.11.2024, приблизно о 19 годині 20 хвилин, зазначені працівники сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі СРПП), перебуваючи у форменому одязі з розпізнавальними знаками, на службовому автомобілі виконуючи свої службові обов`язки, прибули до третього поверху під`їзду, що знаходиться за адресою: вул. Єдності, 12 м. Миронівка Обухівського району Київської області, з метою складання постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_6 .

Цього ж дня, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на третьому поверсі в під`їзді, що знаходиться за адресою: вул. Єдності, 12 м. Миронівка Обухівського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння, у присутності поліцейських ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 почав висловлюватись в їх бік нецензурними словами, тим самим розпочавши порушувати громадський порядок.

Після почутих нецензурних слів в сторону поліцейських, останні зробили зауваження ОСОБА_6 , з метою припинення його незаконних дій.

Не реагуючи на зауваження поліцейських, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, останній продовжував свої агресивні дії, висловлювався ненормативною лексикою та викрикував у бік працівників поліції, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до працівників правоохоронного органу та, усвідомлюючи, що вони являються працівниками поліції при виконанні службових обов`язків, тим самим перешкоджав останнім виконати свої службові обов`язки. На зроблені зауваження і законну вимогу припинити порушувати громадський порядок та повідомлення останньому про те, що біля нього знаходяться працівники поліції у форменому одязі при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_6 , не реагував та продовжував вчиняти неправомірні дії.

З метою припинення неправомірних дій ОСОБА_6 , виконуючи свій службовий обов`язок, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , які виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини, зробили ОСОБА_6 усне зауваження та попередили про можливе застосування фізичної сили, спеціальних засобів, в разі не виконання законних вимог працівників поліції. Після чого, працівниками поліції, відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» відносно ОСОБА_6 було застосовано спеціальний засіб, а саме кайданки для супроводження останнього до медичного закладу, що знаходиться по вул. Благовіщенська 96 м. Миронівка Обухівського району Київської області, з метою освідування ОСОБА_6 на стан алкогольного сп`яніння.

Будучи невдоволеним законним вимогам працівників поліції, з метою не допустити, перешкодити та припинити виконати свої службові обов`язки працівникам поліції, спрямовані на припинення його протиправної діяльності, щодо порушення громадського порядку, будучи заздалегідь попередженим про застосування фізичної сили, спеціальних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, раптово, умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, ОСОБА_6 здійснив один удар головою в обличчя, а саме нижню губу поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капрала поліції ОСОБА_4 .

Як наслідок, своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капралу поліції ОСОБА_4 фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: садно з крововиливом слизової нижньої губи та садно перехідної кайми нижньої губи.

Після заподіяння ОСОБА_6 , поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капралу поліції ОСОБА_4 вказаних тілесних ушкоджень, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 , поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області сержантом поліції ОСОБА_11 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капралом поліції ОСОБА_4 , було застосовано захід примусу, передбачений ст.ст. 42, 44, Закону України «Про Національну поліцію», а саме фізичну силу.

ОСОБА_6 , заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: садно з крововиливом слизової нижньої губи та садно перехідної кайми нижньої губи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання просив призначити покарання відповідно до Закону.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд визнав за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенню визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєнням злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого йому злочину. Щиро кається у скоєному злочині, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також документів, що характеризують особу обвинуваченого, При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_6 як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання нових злочинів, як самим засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, його конкретним обставинам, ступеню здійснення обвинуваченим кримінально протиправного наміру та його наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, є учасником боєвих дій, беручи до уваги його стан здоров`я, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 345 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, або застосуванням положень ст. 69 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушенні (злочину), передбаченого ч.2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: оптичний диск DVD-R з написом «10.11.2024» від 10.11.2024 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору, засудженому.

Суддя ОСОБА_1