провадження № 1-кс/598/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2025 р. Слідчий суддя Збаразького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Збараж скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 25.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0000286 від 20.11.2022 року за ч.2 ст.366, ч.2 ст.372 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 25.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0000286 від 20.11.2022 року за ч.2 ст.366, ч.2 ст.372 КК України.

В обґрунтування скарги заявники зазначають, що постанова про закриття кримінального провадження від 25.11.2022 року була прийнята невмотивовано, без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх наявних доказів і обставин, а тому є незаконною та підлягає скасуванню. Досудове розслідування проведено поверхнево, органом досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів, що в їх сукупності, стали підставою для закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.372 КК України. Заявники, які є потерпілими не були допитані в якості потерпілих та у них не відібрані показання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених підстав.

Від заявниці ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримує.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Заслухавши показання заявника ОСОБА_3 , дослідивши доводи скарги та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

15.08.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулась Тернопільської обласної прокуратури із заявою про вчинення щодо них суддею ОСОБА_5 діянь, що полягали у постановленні обвинувального вироку, куди нею були внесені завідомо неправдиві відомості, чим їм завдана майнова та моральна шкода в сумі 20000000 грн..

20.11.2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000286 за ч.2 ст.366 України за фактом внесення суддею Тернопільського міськрайонного суду завідомо неправдивих відомостей до обвинувального вироку від 25.01.2014 року у кримінальному провадженні №0000003.

20.11.2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000287 за ч.2 ст.372 України за фактом притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого суддею Тернопільського міськрайонного суду у кримінальному провадженні №0000003.

Постановою прокурора від 04.12.2020 року кримінальне провадження №0000286 за ч.2 ст.366 КК України та кримінальне провадження №0000287 за ч.2 ст.372 України об`єднано в одне кримінальне провадження під №0000286.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000286, в ході досудового розслідування слідчим були допитані заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якості свідків, які відмовились надати показання як свідки, оскільки вони є потерпілими і бажають надати показання по даному факту як потерпілі.

З постанови слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 25.11.2022 року вбачається, що кримінальне провадження №0000286 від 20.11.2022 року за ч.2 ст.366, ч.2 ст.372 КК України, закрите, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.2, ст.284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Разом з тим, зі змісту постанови убачається, що органом дізнання не було здійснено всіх необхідних процесуальних слідчих (розшукових) дій для повного, всебічного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Висновки зроблені передчасно, без вирішення питання про необхідність отримання усіх фактичних даних для висновку про недостатність доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, у кримінальному провадженні крім судово-медичної експертизи, не вирішувалося питання для встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить достатніх даних щодо проведення слідчих дій, направлених на перевірку тверджень щодо вчинення кримінального правопорушення, а також не надана правова оцінка наявним матеріалам провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи заявників, дослідивши матеріали скарги та додатки до неї, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, викладених в заяві, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення, заявники не допитані в якості потерпілих, оскільки відповідно до ч.2 ст.55 КПК України їх права і обов`язки як потерпілих виникли з моменту подання заяви про вчинення щодо них кримінальних правопорушень та рішення щодо не визнання їх потерпілими відносно них не приймалося.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 9, 26, 55, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 25.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0000286 від 20.11.2022 року за ч.2 ст.366, ч.2 ст.372 КК України, - скасувати.

Дану ухвалу направити до Тернопільської обласної прокуратури для продовження досудового розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Резолютивна частина даної ухвала слідчого судді складена, підписана і проголошена слідчим суддею 04 березня 2025 року.

Повний текст ухвали слідчого судді складений і проголошений 07 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7