Справа № 950/3720/24
Номер провадження 1-кс/950/697/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині доповідну записку судді Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_5 про заявлений йому відвід ОСОБА_4 ;

В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого судді Лебединського райсуду ОСОБА_5 перебуває судова справа № 950/3720/24 (провадження 1-кс/950/673/24) за скаргою засудженого ОСОБА_4 від 04.11.2024 на бездіяльність органу прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви від 16.10.2024 року.

В судовому засіданні засуджений усно заявив слідчому судді ОСОБА_5 відвід, оскільки «у нього немає довіри до складу суду і немає впевненості, що скарга буде розглянута належним чином. Це пов`язано із тим, що 5 хвилин тому суддею була розглянута аналогічна скарга».

У судовому засіданні заявник відводу підтримав відвід, заявлений слідчому судді ОСОБА_5 . Зазначив, що на його думку указаний суддя може ухвалити незаконне рішення під час розгляду скарги на бездіяльність органу прокуратури.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення відводу слічого судді заперечив, вважає що заява про відвід подана ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню з огляду на її необґрунтованість.

Слідчий суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, письмових звернень суду не направив, про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. його неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні , якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Заслухавши заявника та прокурора, дослідивши доводи поданої обвинуваченим заяви, суд зазначає наступне.

Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.

Європейський суд з прав людини притримується позиції, що суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами. Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу слідчого судді за даним кримінальним провадженням, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Як було встановлено у судовому засіданні, справа № 950/3720/24 (провадження № 1-кс/950/673/24) перебуває у провадженні слідчого судді Лебединського суду Сумської області ОСОБА_5 .

Із зазначених ОСОБА_4 в заяві про відвід мотивів вбачається, що у заявника є припущення, що слідчий суддя ОСОБА_5 може ухвалити незаконне рішення під час розгляду скарги на бездіяльність органу прокуратури, так як незадовго до цього розглядав аналогічну скаргу.

Проте заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджена належними і допустимими доказами не може бути підставою для відводу.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).

Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

При цьому, при розгляді заяви засудженого про відвід слідчому судді, інших передбачених положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України підстав та обставин, за яких слідчий суддя ОСОБА_5 не може брати участь у розгляді скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність органу прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, судом не встановлено.

Тому суд вважає необхідним в задоволенні заявленого відводу відмовити.

Керуючись ст. ст. 34, 75, 76, 81, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від участі в розгляді скарги на бездіяльність органу прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_6