КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/8852/25-к Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2377/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міха-Цхакая, Грузія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 рокувідмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002384 від 20.11.2024, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, строком до 23.04.2025 року.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначено строк дії ухвали до 23.04.2025 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 рокута постановити нову ухвалу, якою відмовити стороні обвинувачення у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, постановлена з істотними порушеннями Конституції України, норм КПК України та Європейської конвенції з прав людини, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя не встановив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вказує, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, на які вказують слідчий і прокурор.

Також, слідчим суддею не встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, не враховано та не надано правової оцінки обставинам передбаченим ст. 178 КПК України, на які посилалась сторона захисту.

Як вважає апелянт, враховуючи те, що наявність ризиків ґрунтується на припущеннях, а підозра викликає сумніви з приводу її обґрунтованості, відсутні мета і підстави застосування запобіжного заходу, які у взаємозв`язку є умовою для застосування запобіжного заходу.

Тому, на думку сторони захисту, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

У доповненнях до апеляційної скарги, які надійшли до Київського апеляційного суду 25.03.2025 року, захисник ОСОБА_6 звертає увагу на те, що надані стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування відомості не містять об`єктивного підтвердження наявності ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зазначає, що підозрюваний є особою похилого віку, якому 65 років, був одружений на ОСОБА_10 , а наразі перебуває в цивільному шлюбі, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Підозрюваний має постійний заробіток, свою трудову діяльність ОСОБА_7 розпочав на заводі імені Карла Лібкнехта, з 2022 року працює в Придніпровській академії фізичної культури і спорту. За місцем роботи характеризується виключно позитивно. Не має судимостей та раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Самостійно з`явився за викликом до слідчого, навіть розуміючи, що йому буде вручена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, нікуди не зникав, самостійно з`явився на першу вимогу до слідчого судді для обрання відносно нього запобіжного заходу, після обрання такого заходу у вигляді домашнього арешту, жодним чином не порушував покладені на нього обов`язки, а протилежного суду не надано.

Посилаючись на вказані обставини, захисник в доповненнях до апеляційної скарги просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили задовольнити її з наведених у ній підстав, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002384, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту від 22.01.2020 року № 9-к «Про особовий склад» ОСОБА_7 прийнято на посаду коменданта навчального корпусу № 2 з 23.01.2020.

Згідно до посадової інструкції коменданта навчального корпусу, гуртожитку, спортивного комплексу код КП - 5121, яка 05.06.2020 затверджена ректором академії, та з якою ознайомлений ОСОБА_7 , комендант серед іншого має наступні повноваження та обов`язки:

- є матеріально відповідальна особа, веде облік матеріальних цінностей;

- забезпечує виконання робіт з утримання будівель та прилеглої території в належному стані;

- веде облік наявності майна, проводить періодичний огляд і складає акти на його списання;

- дає вказівки молодшому обслуговуючому персоналу, ремонтним робітникам на виконання робіт з обслуговування будинків і прилеглої території;

- підпорядковується головному інженеру, завідувачу господарством, виконує його накази, розпорядження в частині доручених йому обов`язків;

- виконує інші обов`язки, передбачені посадовою інструкцією.

Крім того, діючим Статутом Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту визначено, що рішення про реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, перетворення) чи ліквідацію Академії приймається Кабінетом Міністрів України у порядку, встановленому законодавством:

- при ліквідації Академії Міністерством освіти і науки України створюється ліквідаційна комісія, до складу якої входять представники Міністерства освіти і науки України, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти і науки, та Академії. Порядок проведення ліквідації, а також строк для заявлення претензій кредиторами визначає Міністерство освіти і науки України;

- з моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження щодо управління Академією. Ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс і подає його Міністерство освіти і науки України. Кредитори та інші юридичні особи, які перебувають у договірних відносинах з Академією, що ліквідується, повідомляються про його ліквідацію у письмовій формі;

- при ліквідації чи реорганізації Академії вивільнюваним працівникам, особам, які навчаються в Академії, гарантується додержання їх прав та інтересів відповідно до законодавства. Академія вважається такою, що припинила свою діяльність, з дня внесення до державного реєстру запису про її припинення;

- у разі припинення діяльності Академії (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) активи Академії передаються одній або кільком організаціям відповідного виду (бюджетним установам) або зараховуються до доходу бюджету.

Таким чином, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України ОСОБА_11 , будучи керівником та головою комісії з реорганізації Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту, відповідаючи за загальне управління навчальним закладом, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, станом на час вчинення злочину являвся службовою особою.

Також, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України ОСОБА_7 , будучи комендантом навчального корпусу № 2 Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту, матеріально відповідальною особою, відповідно до посадової інструкції виконуючи адміністративно-господарські функції, станом на час вчинення злочину являвся службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2024 року Фондом державного майна України проведено аукціон № LLE001-UA-666, переможцем у якому визначено ФОП ОСОБА_12 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Предметом вказаного аукціону є право оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (частина приміщення в цокольному приміщенні учбового корпусу № 2 - їдальня, загальною площею 152,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ).

У подальшому, 07.08.2024 року між ФОП ОСОБА_12 , регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях () та балансоутримувачем приміщення - Придніпровською державною академією фізичної культури і спорту () укладено трьохсторонній договір оренди нерухомого майна № 12/7937-52200, що належить до державної власності, з метою оренди частини приміщення в цокольному приміщенні учбового корпусу № 2 - їдальні, загальною площею 152,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого відкриття їдальні та реалізації продуктів харчування.

Згідно вказаного договору оренди щомісячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, становить 29 001,00 гривень, без податку на додану вартість. Розподіл орендної плати станом на дату укладення договору заначено у наступному співвідношенні: балансоутримувачу (Придніпровській державній академії фізичної культури і спорту) передбачено надходження 50 відсотків суми орендної плати, до державного бюджету - 50 відсотків суми орендної плати.

Так, приблизно в серпні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_11 , якому було достовірно відомо, що в цокольному приміщенні учбового корпусу № 2 - їдальні за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі вказаного вище договору здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_12 , виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб.

Згідно вказаного злочинного умислу, ОСОБА_11 , використовуючи своє службове становище та спільно з іншими службовими особами Академії мав висловити вимогу на адресу ФОП ОСОБА_12 щодо систематичного щомісячного надання неправомірної вигоди для безперешкодного здійснення господарської діяльності в приміщенні учбового корпусу № 2 - їдальні за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до умов укладеного договору.

Для реалізації свого злочинного плану, у невстановлений час та місці, приблизно у серпні 2024 року, ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи своє службове становище, запропонував коменданту навчального корпусу № 2 Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту ОСОБА_7 спільно вчинити вказане кримінальне правопорушення та довів до його відома зазначений вище злочинний умисел.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів та маючи на меті отримання додаткових джерел доходу, ОСОБА_7 вступив з ним у попередню змову про вчинення злочину.

Відповідно до обумовленого злочинного плану роль ОСОБА_7 полягала у висловленні на адресу ФОП ОСОБА_12 або її працівників вимоги щодо передачі йому щомісячно неправомірної вигоди готівкою в розмірі 25 000 гривень. При цьому ОСОБА_7 мав попередити вказаних осіб, що діє за вказівкою керівника Академії та у разі несплати грошових коштів буде здійснено знеструмлення приміщення, де здійснюється господарська діяльність ФОП ОСОБА_12 , та обмежено доступ до нього.

Після отримання неправомірної вигоди у вигляді готівкових грошових коштів ОСОБА_7 мав передавати їх ОСОБА_11 , залишаючи попередньо обумовлену частину отриманих коштів собі.

Надалі, будучи службовою особою та діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 , у листопаді 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи в приміщенні учбового корпусу № 2 - їдальні за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся з представником ФОП ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , та під час особистої розмови висловив йому вимогу щодо сплати грошових коштів у розмірі 25 000 гривень готівкою щомісячно за невчинення дій з перешкоджання здійсненню господарської діяльності.

При цьому ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_13 , що вказана вимога про сплату грошових коштів висунута керівником Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту ОСОБА_11 , а також що у разі відмови від сплати визначеної суми грошових коштів буде здійснено знеструмлення приміщення та обмежено доступ до нього.

Після цього ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправність вимоги ОСОБА_7 , звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину та в подальшому діяв під контролем працівників правоохоронних органів.

Надалі, продовжуючи виконання спільного злочинного умислу, будучи службовою особою та діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 19.12.2024 об 11 год. 05 хв. за допомогою месенджера «WhatsApp» ОСОБА_7 зі свого мобільного номера телефону НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_13 та під час розмови в наполегливій формі повідомив, що грошові кошти у розмірі 25 000 гривень терміново потрібно передати йому у цей же день.

Того ж дня, 19.12.2024 року о 13 год. 30 хв. під час зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2А, на вимогу ОСОБА_7 . ОСОБА_13 передав йому неправомірну вигоду у розмірі 25 000 гривень готівкою для подальшого безперешкодного здійснення господарської діяльності.

Після отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , діючи відповідно до спільного злочинного умислу, вказані грошові кошти ОСОБА_7 у невстановлений час та місці передав ОСОБА_11 , залишивши попередньо обумовлену частину отриманих коштів собі.

Продовжуючи виконання спільного злочинного умислу, будучи службовою особою та діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 27.01.2025 приблизно о 13 год. 00 хв. за допомогою месенджеру «WhatsApp» ОСОБА_7 зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_13 стосовно щомісячного надання йому неправомірної вигоди, у завуальованій формі запитавши його про готовність передати обумовлену суму грошових коштів.

Далі, 28.01.2025 о 14 год. 20 хв., під час зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2А, на вимогу ОСОБА_7 . ОСОБА_13 передав йому неправомірну вигоду у розмірі 25 000 гривень готівкою для подальшого безперешкодного здійснення господарської діяльності.

Після отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , діючи відповідно до спільного злочинного умислу, вказані грошові кошти ОСОБА_7 у невстановлений час та місці передав ОСОБА_11 , залишивши попередньо обумовлену частину отриманих коштів собі.

Продовжуючи виконання спільного злочинного умислу, будучи службовою особою та діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, 10.02.2025 року о 13 год. 37 хв. за допомогою месенджера «WhatsApp» ОСОБА_7 зі свого мобільного номера телефону НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_13 стосовно щомісячного надання йому неправомірної вигоди, та домовився з ним про зустріч на 11.02.2025 року.

Наступного дня, 11.02.2025 о 13 год. 52 хв. під час зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , на попередньо висловлену вимогу ОСОБА_7 . ОСОБА_13 передав йому неправомірну вигоду у розмірі 25 000 гривень готівкою за невчинення дій з перешкоджання здійсненню господарської діяльності ФОП ОСОБА_12 .

Після отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , діючи відповідно до спільного злочинного умислу, вказані грошові кошти ОСОБА_7 у невстановлений час та місці передав ОСОБА_11 , залишивши попередньо обумовлену частину отриманих коштів собі.

Під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , працівниками поліції 19.02.2025 року виявлено та вилучено частину грошових коштів, наданих ОСОБА_13 як неправомірна вигода, у розмірі 21 200 гривень.

Також, 19.02.2025 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено частину грошових коштів, наданих ОСОБА_13 як неправомірна вигода, у розмірі 1 200 гривень.

За вказаних вище обставин, 24.02.2025 року ОСОБА_7 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

25.02.2025 року старший слідчий в особливо важливих справах управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодження з прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002384 від 20.11.2024, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у вказаному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідуваннями доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_13 від 20.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.11.2024, який пояснив, що він працює з 21.11.2024 у ФОП « ОСОБА_12 ». 07.08.2024 було укладено трьохсторонній договір між ФОП ОСОБА_12 , регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та балансоутримувачем приміщення Придніпровською державною академією фізичної культури і спорту, з метою оренди приміщення для подальшого відкриття їдальні за адресою: АДРЕСА_3 . Сума орендної плати за коритсування приміщення, згідно договору оренди складає 29 000 гривень щомясячно. Так, в листопаді 2024 року, перебуваючи на об`єкті, в ході проведення ремонтних робіт, з незрозумілих причин було знеструмлено орендоване приміщення. З метою встановлення причини знеструмлення орендованого приміщення, ОСОБА_13 зустрівся з завідувачем матеріально - технічного забезпечення Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту ОСОБА_7 , який під час приватної бесіди сказав: «Що по вказівці ректора ОСОБА_11 , необхідно через нього, передати 300 тисяч гривень за укладений договір та подальше ведення господарської діяльності в орендованому приміщенні». На що ОСОБА_13 останньому відповів, що вказана сума грошових коштів є «непід`ємна». Тоді ОСОБА_7 , сказав віддавати вказані гроші по 25 тисяч гривень кожного місяця, до десятого числа. В разі відмови від сплати вказаних грошових коштів, ОСОБА_7 пригрозив перешкоджаннями в здійсненні господарської діяльності, а саме знеструмити орендоване приміщення та обмежити до нього доступ; матеріалами, що надійшли від працівників УСР в Луганській області ДСР НПУ на виконання доручення слідчого, наданого в порядку ст. 40 КПК України; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 19.12.2024 заявнику ОСОБА_13 в сумі 25 000 гривень; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.12.2024, який пояснив, що 19.12.2024 об 13 год. 30 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2А він зустрівся з ОСОБА_7 та передав останньому грошові кошти у розмірі 25 000 гривень, які раніше були ідентифіковані та надані йому працівниками поліції; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 28.01.2025 заявнику ОСОБА_13 в сумі 25 000 гривень; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.01.2025, який пояснив, що 28.01.2025 об 14 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_3 він зустрівся з ОСОБА_7 та передав останньому грошові кошти у розмірі 25 000 гривень, які раніше були ідентифіковані та надані йому працівниками поліції; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 11.02.2025 заявнику ОСОБА_13 в сумі 25 000 гривень; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.02.2025, який пояснив, що 11.02.2025 об 13 год. 52 хв. за адресою: АДРЕСА_3 він зустрівся з ОСОБА_7 та передав останньому грошові кошти у розмірі 25 000 гривень, які раніше були ідентифіковані та надані йому працівниками поліції; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 260, 269 КПК України відповідно до яких встановлені зв`язки осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення; протоколом обшуку від 19.02.2025 за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено частину грошових коштів, отриманих в якості неправомірної вигоди у розмірі 21 200 гривень; протоколом обшуку від 19.02.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено частину грошових коштів, отриманих в якості неправомірної вигоди у розмірі 1 200 гривень; сукупністю інших даних та доказів, отриманих під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

Також слідчий вказав, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У клопотанні слідчий також вказав, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 рокувідмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погодженого прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002384 від 20.11.2024, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, строком до 23.04.2025 року.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

Визначено строк дії ухвали до 23.04.2025 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_13 від 20.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.11.2024, який пояснив, що він працює з 21.11.2024 у ФОП « ОСОБА_12 ». 07.08.2024 було укладено трьохсторонній договір між ФОП ОСОБА_12 , регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та балансоутримувачем приміщення Придніпровською державною академією фізичної культури і спорту, з метою оренди приміщення для подальшого відкриття їдальні за адресою: АДРЕСА_3 . Сума орендної плати за коритсування приміщення, згідно договору оренди складає 29 000 гривень щомясячно. Так, в листопаді 2024 року, перебуваючи на об`єкті, в ході проведення ремонтних робіт, з незрозумілих причин було знеструмлено орендоване приміщення. З метою встановлення причини знеструмлення орендованого приміщення, ОСОБА_13 зустрівся з завідувачем матеріально - технічного забезпечення Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту ОСОБА_7 , який під час приватної бесіди сказав: «Що по вказівці ректора ОСОБА_11 , необхідно через нього, передати 300 тисяч гривень за укладений договір та подальше ведення господарської діяльності в орендованому приміщенні». На що ОСОБА_13 останньому відповів, що вказана сума грошових коштів є «непід`ємна». Тоді ОСОБА_7 , сказав віддавати вказані гроші по 25 тисяч гривень кожного місяця, до десятого числа. В разі відмови від сплати вказаних грошових коштів, ОСОБА_7 пригрозив перешкоджаннями в здійсненні господарської діяльності, а саме знеструмити орендоване приміщення та обмежити до нього доступ; матеріалами, що надійшли від працівників УСР в Луганській області ДСР НПУ на виконання доручення слідчого, наданого в порядку ст. 40 КПК України; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 19.12.2024 заявнику ОСОБА_13 в сумі 25 000 гривень; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.12.2024, який пояснив, що 19.12.2024 об 13 год. 30 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2А він зустрівся з ОСОБА_7 та передав останньому грошові кошти у розмірі 25 000 гривень, які раніше були ідентифіковані та надані йому працівниками поліції; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 28.01.2025 заявнику ОСОБА_13 в сумі 25 000 гривень; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.01.2025, який пояснив, що 28.01.2025 об 14 год. 20 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 2А він зустрівся з ОСОБА_7 та передав останньому грошові кошти у розмірі 25 000 гривень, які раніше були ідентифіковані та надані йому працівниками поліції; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 11.02.2025 заявнику ОСОБА_13 в сумі 25 000 гривень; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.02.2025, який пояснив, що 11.02.2025 об 13 год. 52 хв. за адресою: АДРЕСА_3 він зустрівся з ОСОБА_7 та передав останньому грошові кошти у розмірі 25 000 гривень, які раніше були ідентифіковані та надані йому працівниками поліції; результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 260, 269 КПК України, відповідно до яких встановлені зв`язки осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення; протоколом обшуку від 19.02.2025 року за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено частину грошових коштів, отриманих в якості неправомірної вигоди у розмірі 21 200 гривень; протоколом обшуку від 19.02.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено частину грошових коштів, отриманих в якості неправомірної вигоди у розмірі 1 200 гривень; сукупністю інших даних та доказів, отриманих під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність слідчим у клопотанні існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, з урахуванням наявних у справі матеріалів, вищевказані висновки слідчого судді є правильними.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), колегія суддів виходить із того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до частини 6 статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Таким чином, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні), вбачається із того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, може вчинити дії, направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними у кримінальному провадженні особами у якості свідків.

Крім того, під час досудового розслідування наразі встановлюються інші особи, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Інші ризики, на думку слідчого судді, є недоведеними, і колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на незазначення доказів таких ризиків слідчим у клопотанні та ненадання їх прокурором під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, зважаючи на те, що для обрання запобіжного заходу підозрюваному, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, достатнім є доведення хоча б одного із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів, зважаючи на доведеність наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується з висновком слідчого судді про наявність у справі підстав для застосування запобіжного заходу.

Таким чином, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ступінь суспільної небезпеки та його наслідки, суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованих йому дій та дані про особу підозрюваного, врахувавши процесуальну поведінку останнього, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді та не убачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого чи застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання, оскільки, на переконання колегії суддів, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання саме такий запобіжний захід був достатнім стримуючим засобом, та здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного злочину.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованого злочину, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги захисника про те, що надані стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування відомості не містять об`єктивного підтвердження наявності ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Викладені в апеляційній скарзі з доповненнями захисника доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Твердження апелянта про те, що слідчим суддею належним чином не перевірено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний є особою похилого віку, був одружений а наразі перебуває в цивільному шлюбі, має постійне місце проживання та реєстрації, має постійний заробіток, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, не має судимостей та раніше до кримінальної відповідальності не притягався, самостійно з`явився за викликом до слідчого, нікуди не зникав, самостійно з`явився на першу вимогу до слідчого судді для обрання відносно нього запобіжного заходу, після обрання такого заходу у вигляді домашнього арешту, жодним чином не порушував покладені на нього обов`язки, не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_7 в разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в певний період доби, може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями захисника висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4