Справа № 581/141/25
Провадження № 1-кп/581/27/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000035 від 11 січня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у с. Березоточа Лубенського району Полтавської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, раніше судимого

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин (покарання повністю відбуте),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_5 проживає однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 .

15 травня 2024 року близько 8 год 30 хв. по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство зокрема, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

26 листопада 2024 року близько 13 год 50 хв. по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , повторно протягом року вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, зокрема, обвинувачений ображав її нецензурною лайкою та вигнав її з будинку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 грудня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

27 листопада 2024 року близько 00 год., а також 27 листопада 2024 року близько 15 год 30 хв. по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , повторно протягом року вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, зокрема, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановами Липоводолинського районного суду Сумської області від 2 та 11 грудня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, 20 листопада 2024 року за місцем свого проживання ОСОБА_5 наніс своїй матері ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді удару кулаком в обличчя. Вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчиняв стосовно своє матері, з якою він перебував у сімейних відносинах, фізичне та психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що дійсно неодноразово вчиняв стосовно матері домашнє насильство, зокрема висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами. Також одного разу під час сварки з нею вдарив її кулаком по обличчю. Повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що її син ОСОБА_5 вчиняв стосовно неї домашнє насильство, ображав її нецензурною лайкою, одного разу вдарив. Під час виниклих конфліктів вона викликала поліцію. На цей час вона вибачила сину його поведінку, вони примирилися, просила його не карати.

Оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 не оспорювали фактичні обставини провадження, а також зібрані у ньому докази, тому за відсутності заперечень інших учасників судового розгляду, з`ясувавши їх думку щодо розуміння змісту передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України процесуальної дії, та пересвідчившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши наслідки цих процесуальних дій, суд обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого та потерпілої, також досліджено надані прокурором письмові докази, та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

На підтвердження вини ОСОБА_5 стороною обвинувачення надано такі письмові докази:

постанови Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 травня, 2 грудня, 11 грудня 2024 року, а також протоколи про адміністративні правопорушення. Із вказаних доказів вбачається вчинення обвинуваченим домашнього насильства стосовно своєї матері;

вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 грудня 2024 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України. Із вказаного доказу вбачається завдання обвинуваченим своїй матері тілесних ушкоджень з метою домашнього насильства;

висновок експерта Сумського НДЕКЦ від 11 лютого 2025 року № СЕ-19/119-25/1158-ПС, відповідно до якого у підекспертної ОСОБА_4 наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу її образ, приниження її людської честі та гідності, залякування та погроз в її бік в наслідок дій ОСОБА_5 . Зазначене дозволяє констатувати значний психотравмувальний вплив ситуації, незначний ступінь ураження особистості. Внаслідок психотравмувальної дії вказаної ситуації, ОСОБА_6 завдані страждання (моральна шкода) внаслідок дій з боку ОСОБА_5 .

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Відповідно до частини 1 статті 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За встановлених обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в суді, тому кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Мотиви призначення покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України, згідно зі статтею 12 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд на підставі статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив, оскільки зазначена прокурором обставина вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, передбачена диспозицією статті 126-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його ставлення до скоєного, відомості про особу ОСОБА_5 , який на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, не працює, не одружений, має негативну характеристику за місцем проживання та з місця військової служби, яке він покинув самовільно, надані у досудовій доповіді відомості про високу ймовірність ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, а тому дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі.

Цивільний позов у справі не заявлявся. Про обрання чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу прокурор не просив.

Речові докази відсутні. Питання розподілу процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України, стягнувши їх з обвинуваченого.

Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 19897 грн 50 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1