Справа №: 272/218/18
Провадження № 1-в/272/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка подання начальника Бердичівського районного сектору №1 філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівки, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, не працюючого, одруженого, засудженого 10.04.2018 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , засуджений 10.04.2018 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Вирок набрав законної сили 11.05.2018.

З 14.05.2018 по даний час засуджений перебуває на обліку Бердичівського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області (далі - Бердичівський РС № 1).

09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень зазначеного закону, ст. 51 КУпАІІ була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 69.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» становить 1762,00 грн.

Таким чином, два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (в частині кваліфікації) станом на цю ж дату дорівнювали 1762 грн.

Відповідно до вироку Андрушівського районного суду Житомирської області від 10.04.2018, засуджений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 185 КК України, під час якого викрав чуже майно на суму 1307,17 грн., що не перевищує 1762 грн.

Відповідно до статті 5 частина 1 Кримінального кодексу України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має воротну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі 278/1566/21, Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після - підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни внесені Законом мають зворотну дію у часі.

Частиною 2 ст. 74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Начальник районного сектору пробації ОСОБА_3 в поданні просить привести вирок у відповідність до вимог вищевказаного закону.

Начальник органу пробації подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутність, зазначивши, що подання підтримує та просить задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду подання.

Прокурор подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутність, зазначивши, що подання підтримує та просить його задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Андрушівського районного суду від 10.04.2018 за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст.51КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст.3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП (постанова ВС від 07.10.2024 у справі №278/1566/21).

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 10.04.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один роки. За вказаним вироком ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна на загальну суду 1307,17 грн..

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», становив 1762,00грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01 січня 2018 року становило 1762,00 грн..

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком суду вчинив крадіжку майна на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня року, у якому була скоєна крадіжка (2018 рік), то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, відтак є підстави для приведення вироку Андрушівського районного суду Житомирської області від 10.04.2018 року за ч.3 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ та звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

У зв`язку з тим, що учасники до суду не з`явилися, а їх неявки не перешкоджає розгляду справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з відсутністю осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.

За таких обставин, подання начальника Бердичівського РС №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Житомирській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поданння задовольнити.

Привести вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 10.04.2018 року за ч.3 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Андрушівського районного суду Житомирської області 10.04.2018 року за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1