Справа № 347/1259/13-к
Провадження № 1-кп/347/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

Головуючої судді : ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження № 0000346 від 09.04.2013 року про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, українця, гр.України, депутатом не обирався, приватного підприємця, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Косівського районного суду із 04.05.2017 року перебувають матеріали кримінального провадження №0000346 від 09.04.2013 року , справа № 347/1259/13-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України .

Ухвалою Косівського районного суду від 23.05.2018 р. оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та зупинено судове провадження до його розшуку.

24.10.2024 року на адресу суду надійшло повідомлення начальника Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за № 14448/2024 від 23.10.2024 р що оперативними працівниками Косівського РВП встановлено, що розшукуваний ОСОБА_4 17.03.2018 року перетнув Державний кордон України у пункті пропуску "Бориспіль D" у напрямку Київ - Нью-Йорк та по даний час перебуває на території США .

Прокурор Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане ним письмове клопотання про оголошення в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 а також про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить клопотання задоволити в повному обсязі із наведених ним підстав.

Заслухавши думку прокурора, суд вважає клопотання прокурора підставним і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав:

Відповідно до ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

Такою процедурою щодо обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну. Для ефективності судового розгляду у будь-якому разі необхідно ініціювати процедуру оголошення такої особи в міжнародний розшук.

Міжнародний розшук обвинувачених і внесення їх у базу даних Інтерполу являє собою комплекс відповідних заходів, один з яких є прийняття ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук і направлення цієї ухвали до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні з відповідним клопотанням для передачі в подальшому до Комісії з контролю за файлами Інтерполу задля встановлення місцезнаходження особи.

Згідно із ст. 335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду.

Міжнародний розшук - це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.

Як вбачається із отриманого повідомлення начальника Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області за № 14448/2024 від 23.10.2024 р що оперативними працівниками Косівського РВП встановлено, що розшукуваний ОСОБА_4 17.03.2018 року перетнув Державний кордон України у пункті пропуску "Бориспіль D" у напрямку Київ - Нью-Йорк та по даний час перебуває на території США .

При наданні оцінки вказаному вище доказу щодо його належності та законності походження, суд не вбачає жодних порушень порядку його отримання.

Надані суду відомості в частині перетину кордону України ОСОБА_4 17.03.2018 року є повними та підтверджують факт перетинання кордону останнім.

Ураховуючи наведене, наявні відомості про перетин обвичуваченим кордону України 17.03.2018 року та неповернення в Україну станом на даний час, а його подальше затримання, за посередництвом НЦБ Інтерполу, з метою подальшої законної видачі (екстрадиції) в Україну компетентними органами іноземної держави, без оголошення ОСОБА_4 у міжнародний розшук, є неможливим, наявні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора.

Прийняття судом ухвали про оголошення особи у розшук, шляхом задіяння міжнародного співробітництва, є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду та встановлення точного місцезнаходження обвинуваченого за кордоном, а тому суд зазначає, що відсутність у ст. 335 КПК України посилання на оголошення особи саме в міжнародний розшук не позбавляє суд процесуальної можливості його призначити, за умови встановлення факту ухилення обвинуваченого від суду та перебування за межами України.

Обвинуваченому в справі ОСОБА_4 було добре відомо, що в провадженні суду із 07.11.2014 року перебуває щодо нього кримінальне провадження, однак останній ухилився від явки до суду та 17.03.2018 року перетнув кордон України і по даний час не повертався .

Підсумовуючи, суд вважає доведеним факт ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_4 а його неявку в судові засіданні такою, що відбулася без поважних причин, а тому зазначені обставини свідчать про порушення обвинуваченим ОСОБА_5 обв`язку, передбаченого пунктом 1 частини 7 статті 42 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду.

Таким чином з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність оголошення міжнародного розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 335 КПК України.

Частиною 3 статті 187 КПК України передбачено, у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом без поважної причини, суд має право постановити ухвалу про його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Згідно із ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ст.335КПК України, у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 перебуває на розгляді Косівського районного суду з 07.11.2014 року та обвинувачений неодноразово допускав ухилення від явки до суду, що тягне за собою порушення строку розгляду кримінального провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 відсутній за місцем проживання, до суду на виклики не з`являвся, наявні відомості про перетин ним державного кордону, що дає підстави дійти висновку, що обвинувачений ухиляється від суду, єдиним способом встановлення місцезнаходження останнього за кордоном є оголошення у міжнародний розшук, оскільки виконання іншим чином завдань кримінального провадження є неможливим.

Головною вимогою інституцій Генерального секретаріату Інтерполу до публікації повідомлень із червоним кутом та циркулярних оповіщень є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо розшукуваної особи, що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її міжнародного розшуку.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, покарання за яке передбачено позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням.

Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки діянь, у вчиненні яких обвинувачується особа, а також неодноразові неявки, перебування у внутрішньодержавному розшуку, перетин ним державного кордону без повідомлення суду, в сукупності дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, більш того, за вчинення вищевказаного злочину передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.6.ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україні може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого суду або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання обвинуваченого питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається (ч. 4 ст.183 КПК України).

Враховуючи те, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо розглянути у зв`язку з його неявкою до суду, стороною обвинувачення надані відомості стосовно виїзду обвинуваченого за межі території України, суд вважає за необхідне оголосити обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук та в порядку ч. 6 ст.193 КПК України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також зупинити судове провадження до його розшуку. Також суд вважає за необхідне з метою доставки до Косівського районного суду надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 42, 138, 177, 183 187, 188, 190, 193, 197, 281, 335, 376, 575 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Оголосити у міжнарожний розшук - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України .

В порядку ч. 6 ст.193 КПК України обрати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З метою доставки до Косівського районного суду Івано-Франківсьої області надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , гр. України, українця.

Після затримання обвинуваченого, не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, суд повинен розглянути за участю обвинуваченого питання про застосування обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Кримінальне провадження відомості про яке внесено в ЄРДР за № 0000346 від 09.04.2013 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України зупинити до його розшуку.

Організацію виконання ухвали в частині розшуку та затримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , гр. України, українця доручити Косівському РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області - ОСОБА_3 .

Про виконання ухвали негайно повідомити Косівський районний суд Івано-Франківсьої області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1