ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/10840/24 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомирі, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього командира 2 взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», судимість якого погашена відповідно до ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.03.2024, у період часу з 13 до 19 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись спільно із раніше знайомим ОСОБА_10 в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 , у ході особистого конфлікту, виниклого на ґрунті раптових неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, бажаючи заподіяння смерті ОСОБА_10 , шляхом нанесення останньому поранень ножем, взяв до своєї правої руки ніж та наніс ним хаотичні удари по різним частинам тіла потерпілого, у тому числі в ділянки розташування життєво важливих органів, а саме: 14 ударів в область спини ОСОБА_10 , чим завдав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді 11 колото-різаних проникаючих ран задньо-бічної поверхні грудної клітки справа сторони, 3 колото-різані проникаючі рани задньо- бічної поверхні грудної клітки з лівої сторони з ушкодженням пристінкової плеври обох плевральних порожнин та ушкодженням правої і лівої легенів, ще 9 ударів в область грудної клітки ОСОБА_10 , чим завдав останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді 6 колото-різаних проникаючих ран передньої- бічної поверхні грудної клітки з лівої сторони та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді 3 колото-різаних непроникаючих ран передньої і передньо-бічної поверхонь грудної клітки зліва.

У результаті протиправних дій ОСОБА_9 , протягом декілька хвилин настала смерть ОСОБА_10 , яка знаходиться в прямому причинному зв`язку із проникаючими колото-різаними ранами грудної клітки, з ушкодженням правої і лівої легенів та крововиливом в плевральні порожнини.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Cудом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками цього кримінального правопорушення: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Долю речових доказів суд вирішує з урахуванням положень, передбачених ст. 100 КПК України.

При цьому, оскільки серед вилучених ножів, які визнані речовими доказами, відсутні ножі, які ідентифіковані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для застосування до них спеціальної конфіскації в порядку ст. 96-2 КК України.

Згідно ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 5 984 гривні 88 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, зокрема, враховує те, що призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових злочинів.

Суд вважає за необхідне визначити як пом`якшуючу покарання обставину, щире каяття ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_9 факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, про що він, ОСОБА_9 , висловив щирий жаль з приводу цього та заявив про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, готовність нести покарання за вчинений злочин.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд при призначенні покарання враховує дані, які негативно характеризують обвинуваченого за місцем проходження служби та те, що ОСОБА_9 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з перебуванням в стані алкогольного сп`яніння під час несення військової служби.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливо лише в умовах позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про зарахування до строку покарання обвинуваченому ОСОБА_9 строку його попереднього ув`язнення, суд виходить з положень ст. 72 КК України, в редакції, яка діє на час ухвалення вироку.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати до строку покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 09.03.2024 до дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 5 984 гривень 88 копійок.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «OPPO», флісову кофту, штани, термобілизну, - повернути ОСОБА_11 або за його дорученням іншій особі;

- речі та предмети, зазначені у постановах слідчого про визнання речовими доказами від 09.03.2024 та 21.06.2024 та які передані на зберігання до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, знищити.

На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження, за їх заявою, мають право отримати копію вироку у суді.

Головуючий ОСОБА_12