№ 207/1408/25
№ 1-кп/207/244/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000025 від 06.02.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючої професійно-технічну освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016, ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.04.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду та про свій обов`язок, як батька дитини, визначений нормами ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними віку повноліття, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 01.10.2024 року по 10.03.2025 року аліменти на утримання сина не сплачував, до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи отримання державної і соціальної допомоги по безробіттю не звертався, будь-якої допомоги на утримання дитини не надавав, участі у її вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.10.2024 року по 10.03.2025 року у сумі 18 184,59 грн..

Приймаючи до уваги зазначене, ОСОБА_4 в період часу з 01.10.2024 року по 10.03.2025 року включно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 6 місяців відповідних платежів, у розмірі 18184,59 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят чотири гривні п`ятдесят дев`ять копійок).

Таким чином, у період часу з 01.10.2024 року по 10.03.2025 року включно, ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішення суду коштів на утримання малолітнього сина.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину за викладених обставин визнав вину повністю та пояснив, що має малолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На його утримання за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь матері у розмірі частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У зв`язку з відсутністю роботи не мав можливості сплачувати аліменти в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість. В теперішній час також не працює, у Кам`янському міському центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебуває, має намір сплачувати аліменти на утримання сина. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується сукупністю інших доказів по справі, а саме:

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений за рішенням суду зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини усіх видів доходів. Але він аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку ОСОБА_4 до теперішнього часу не сплатив. Зазначила, що їй самостійно важко матеріально утримувати дитину. Не наполягає на суворому покаранні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 24.12.2024 року від ОСОБА_5 (т.1 а.с.41-44);

- ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 03.02.2025 року (т.1 а.с.48);

- копією свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.54);

- копією виконавчого листа від 24.05.2016 р. з якого вбачається стягнення з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до його повноліття, щомісячно у розмірі частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2016 року, на користь матері ОСОБА_5 (т.1 а.с.66);

- копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2023 року (т.1 а.с.72);

- заявою ОСОБА_4 від 14.02.2024 року щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (т.1 а.с.89);

- довідкою Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розрахунок заборгованості по аліментам за період з квітня 2023 року по березень 2025 року (т.1 а.с. 290);

- довідкою Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 20.02.2025 року відповідно до якої ОСОБА_4 у період з 20.12.2016 р. по 21.08.2019 р. перебував як безробітний, допомогу не отримував (т.1 а.с.303).

Оцінюючи докази у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчиненні ним злочинні дії правильно кваліфіковані як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на нього не надходило, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває. Суд також враховує відношення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, а саме його повне визнання вини.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Судові витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1