Номер провадження:1-кс/521/251/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Грабове, Кодимського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в кримінальному провадженні за №0000832 від 13.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який цього ж дня затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ. Строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, який 15.03.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ. Строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, який 21.04.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, який 22.05.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-ХІ. Також, строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 , який 15.08.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № № 2500-IX. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №757/2022 від 16.11.2022, який 18.11.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №58/2022 від 06.02.2023, який 07.02.2023 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ. Законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року). Законом №3275-ІХ затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, затверджений Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023. В подальшому строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, затверджений Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, яким строк дії воєнного стану в України продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року до 14 лютого 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, який 06.02.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3564-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року до 13 травня 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024, який 08.05.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3684-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року до 11 серпня 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024, який 23.07.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3891-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року до 10 листопада 2024 року. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, який 29.10.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 11 листопада 2024 року до 08 лютого 2025 року.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік осіб які наділені перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року.

Проте, незважаючи на обізнаність вимогам наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , не пізніше 11 листопада 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час телефонних з`єднань з невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_7 , вступивши у протиправну змову, направлену на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова поза межами прикордонного контролю, з корисливих мотивів, скоївши ці протиправні дії в умовах воєнного стану, що введений на території України на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р., відповідно до чого перетин державного кордону у напрямку на виїзд за межі країни заборонено громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років на період воєнного стану.

Проте, ОСОБА_5 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше 11 листопада 2024 року ОСОБА_5 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на власне незаконне збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків здійснював ряд дій, спрямованих на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а також сприяв їх вчиненню порадами, вказівками тадоведення таких дій до кінцевого результату.

При цьому, ОСОБА_5 розуміючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, потребує залучення інших осіб, які будуть об`єднані загальною метою - отримання незаконного прибутку, не пізніше початку листопада 2024 року, вступив у злочинну змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою.

Отже, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена особа на ім`ям ОСОБА_7 діючи відповідно до розробленого плану, вступив у злочину змову з ОСОБА_5 , якому він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

Так, 26.11.2024, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 , із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Viber» здзвонилася з ОСОБА_8 .. В ході телефонної розмови невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 , повідомила ОСОБА_8 про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Молдови, за грошову винагороду. У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, невстановлена в ході досудового розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_7 , в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_8 , що йому необхідно прибути 27.11.2024 о 07 год. 00 хв. до АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Саймона Літмана, 2А, де його зустріне ОСОБА_5 , який наддасть подальші вказівки щодо незаконного перетину державного кордону та на автотранспорті забере та доставлять його, ОСОБА_8 , до пункту призначення, а саме до державного кордону з Республікою Молдова, в обхід встановленого законом пункту пропуску.

Також невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що незаконний перетин державного кордону буде здійснюватися поблизу с. Степанівка, Окнянської селищної громади, Подільського району, Одеської області, за що необхідно буде заплати 9000 доларів США.

27.11.2024, приблизно о 07 год. 00 хв., ОСОБА_8 за вказівкою невстановленої особи на ім`я ОСОБА_7 , прибув до АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Саймона Літмана, 2А, де зустрівся із ОСОБА_5 , який приїхав на автомобілі марки «Hyundai І40» із державним номерним знаком НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 , наказав ОСОБА_8 сісти до автомобілю марки «Hyundai І40» із державним номерним знаком НОМЕР_1 , з метою перевезення його до місця незаконного переправлення через кордон, яке знаходиться поблизу с. Степанівка, Окнянської селищної громади, Подільського району, Одеської області.

Після цього, останні розпочали рух на вказаному автомобілі по автодорозі міжнародного значення М-05 «Одеса-Київ» в сторону міста Подільськ. Під час вказаного руху ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, згідно раніше встановленого плану злочинної діяльності, почав надавати ОСОБА_8 поради та вказівки щодо дій останнього, які він повинен буде вчинити на випадок їх зупинки працівниками поліції чи іншими правоохоронними органами, а саме повідомити, що вони прямують в місто Подільськ для придбання вантажного автомобіля, а також надавав інформацію щодо напрямку руху до кордону із Республікою Молдова.

Далі, приблизно о 13 год. 10 хв. в місті Подільськ, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залучили ОСОБА_9 , який не був обізнаний про їх злочинні плани, для перевезення ОСОБА_8 з міста Подільськ до села Степанівка Окнянської селищної громади Подільського району Одеської області, поза пунктами розташування блок-постів, повідомивши ОСОБА_9 , що ОСОБА_8 прямує у вказане село на похорони до своїх родичів.

Після чого, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 та не встановленою особою під час досудового розслідування на ім`я ОСОБА_7 , сів до автомобілю марки «Kia Sorento», болгарської реєстрації із номером: НОМЕР_2 , за кермом якої перебував ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_9 на вказаному автомобілі марки «Kia Sorento» довіз ОСОБА_8 до приватного будинку, який розташований по вул. Богдана Хмельницького в с. Степанівка Окнянської селищної громади Подільського району Одеської області де його і залишив.

В подальшому працівниками поліції припинено протиправну діяльність вказаної групи осіб, яка займається незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

10 січня 2025 року о 20 годині 48 хвилин ОСОБА_5 , було затримано.

10 січня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України за ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні взаємопов`язаними між собою доказами у сукупності, а саме: спеціальним слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами невідкладних обшуків автомобілів, протоколом затримання особи; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, на думку слідчого є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив умисний тяжкий злочин, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання слідчого, та вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, а також сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного, суд приймає до уваги те що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, який є тяжким злочином.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_5 будучи освідомленим про передбачене кримінальне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення у скоєнні якого останній обґрунтовано підозрюється, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 отримає відомості, щодо свідків у даному провадженні, враховуючи вказане суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що знаходячись на свободі ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з якими безпосередньо контактував при організації незаконного перетину державного кордону, з метою схилити їх до надання неправдивих або зміні свідчень, як на даному етапі, так і у подальшому, та може іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, чим може негативно вплинути повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого умисного злочину, з корисливих мотивів, та враховуючи, що він не працевлаштований, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , також судом враховано, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.

Також судом враховано, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 332 КК України, має високу суспільну небезпеку, оскільки руйнує соціальну сферу, підвищує рівень злочинності, руйнує моральні підвалини суспільства, вражає своїм негативним впливом населення України, виникають аморальні та незаконні джерела доходів.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Стороною захисту даних про такий стан здоров`я ОСОБА_5 , що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан підозрюваного, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно підозрюваним.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_5 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.5 ст. 182 КПК України, тяжкість та обставини злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , а також дані, що характеризують особу підозрюваного, вважаю, за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень (300 X 3028 =908 400).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту затримання, тобто з 20 год. 48 хв. 10.01.2025 р. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 20 год. 48 хв. 10.03.2025 р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1