Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2100/25
Номер провадження 1-кс/711/590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2025 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000023 від 13.01.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області м. Звенигородка, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 60 діб з утриманням у Черкаському СІЗО. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до статті 33 Конституції України закріплено право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, вільно залишати її територію, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Утім, таке право, відповідно до статті 64 Конституції України, може обмежуватися в умовах воєнного або надзвичайного стану із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, з можливістю обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, дія якого у подальшому неодноразово безперервно продовжувалася.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Статтею 3 цього ж Закону визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

ОСОБА_5 , діючи за пособництва ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, та з метою особистого незаконного збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, сприяли в незаконному переправленню через державний кордон України ОСОБА_8 , шляхом надання останньому порад та вказівок, за наступних обставин.

Так, в грудні 2024 року, ОСОБА_8 працевлаштувався на ТОВ «Блест», а саме на посаду комплектувальника, де познайомився з ОСОБА_7 , який також працював на аналогічній посаді. В ході розмови ОСОБА_7 , повідомив, що він списаний з військового обліку, так як його брат вважається безвісті зниклим під час проходження військової служби та запитав чому ОСОБА_8 , не проходить військову службу нащо, останній повідомив, що не оформляв військово облікові документи і тому може знаходитися в розшуку. ОСОБА_7 повідомив, що має знайомого ОСОБА_5 , який може вирішити питання в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК та СП), а саме щодо зняття з розшуку, а також оформлення бронювання та подальшого виїзду за кордон, при цьому наголосив, що у ОСОБА_5 є знайомі в м. Києві, які працюють на агрофірмі і можуть оформити необхідні документи. На запитання ОСОБА_8 , яка вартість вказаних послуг ОСОБА_7 відповів, що йому не відомо, і потрібно уточнити у ОСОБА_5 .

Наступного дня, на мобільний телефон ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що йому необхідно особисто зустрітися з ОСОБА_5 , і з ним все обговорити, на що ОСОБА_8 погодився, оскільки мав намір отримати бронювання та вільно перетнути державних кордон України.

Через кілька днів на мобільний телефон ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_5 , та повідомив, що він від ОСОБА_7 , після чого домовилися про зустріч.

24.12.2024 близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , зустрівся з ОСОБА_5 в м. Черкаси, по бул. Шевченка в районі площі 700-річчя. Під час розмови ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_8 , які саме проблеми виникли з ТЦК, нащо останній повідомив, про те, що може знаходитися в розшуку так як за місцем прописки надходили повістки про виклик до ТЦК, нащо ОСОБА_5 запевнив, що може взнати та зняти з розшуку якщо такий є, при цьому вартість послуги коштуватиме 2000 доларів США, а також повідомив, що є інші варіанти ухилення від проходження військової служби, а саме бронювання - тобто офіційного працевлаштування на підприємства критичної інфраструктури і ця послуга буде коштувати 7700 доларів США, але як зазначив ОСОБА_5 скільки протримається бронювання сказати не може, а також є варіант виїзду за кордон шляхом оформлення відрядження на агрофірмі, що знаходиться в м. Києві, і це коштуватиме 10 000 доларів США.

При цьому наголосив, що ця процедура оформлення даної послуги триває близько одного місяця і в потрібний час ОСОБА_8 буде повідомлено, коли саме та через який пункт пропуску необхідно буде здійснити виїзд за кордон, а після перетину необхідно буде знищити документи, які слугували підставою для виїзду.

В ході подальшої розмови ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_8 , що він уже допоміг багатьом людям, і всі залишилися задоволеними.

Після даної зустрічі, ОСОБА_5 вже на наступний день, почав особисто дзвонити на мобільний телефон ОСОБА_8 та надавати поради, щоб останній, не затягував та передав раніше обумовлену суму грошових коштів за вирішення питання, щодо ухилення від мобілізації та перетину державного кордону України.

Після зустрічі із ОСОБА_5 , на мобільний телефон ОСОБА_8 почав телефонувати ОСОБА_7 , та запитувати, чи ОСОБА_8 зустрічався із ОСОБА_9 , та чи домовилися про вирішення його питання в ухиленні від мобілізації та перетину державного кордону України, при цьому почав надавати поради ОСОБА_8 , щоб він не затягував із вирішенням даного питання, мотивуючи тим, що в країні складна ситуація та вказане питання потрібно виконувати найскоріше, при цьому пообіцяв виступити гарантом при передачі обумовленої суми грошових коштів ОСОБА_5 .

Надалі ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення та почав діяти під контролем правоохоронних органів.

У подальшому, 10.02.2025 під час телефонної розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , останній повідомив, що його пропозиція в силі та запропонував крім бронювання, подальший виїзд з працевлаштуванням за кордоном, або просто виїзд до країн Європи, при цьому висунув вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 1000 євро з перерахуванням на його особисту банківську карту та передачі копії його закордонного паспорта, паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду.

ОСОБА_8 обдумавши пропозицію ОСОБА_5 , 11.02.2025 на мобільний телефон останнього надіслав смс-повідомлення, про те що він погоджується з пропозицією ОСОБА_5 , зокрема наголосив, що обумовлену частину грошових коштів він особисто передасть ОСОБА_7 , на що ОСОБА_5 погодився.

Так, 28.02.2025 близько о 19 години 00 хвилині, ОСОБА_8 по попередній домовленості, зустрівся із ОСОБА_7 , за місцем його проживання, саме: АДРЕСА_3 , де останньому за вирішення питання у фіктивному бронюванні на підприємства критичної інфраструктури та переправленні через державний кордон України, передав раніше обумовлену суму грошових коштів, в сумі 1000 доларів США. Після передачі вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_7 подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_5 та повідомив, що грошові кошти в нього на руках. Під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що він вже повернувся із Польщі, та з ним особисто зустрінеться 03.03.2025.

03.03.2025 близько о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 зустрівся за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 в ресторані «ЧАЧА», що розташований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка 423, де під час розмови ОСОБА_5 підтвердив попередні домовленості та пообіцяв оформити бронювання на україно-польському підприємстві пов`язаному із виробництвом агропродукції, під час розмови вказав на передачу йому суми грошових коштів в розмірі 4 000 доларів США, пояснюючи це необхідністю прискорення процесу бронювання, яке в себе включає зняття із розшуку в ТЦК та закінчення оформлення документів для працевлаштування, на що ОСОБА_8 повідомив, що в нього є лише 1000 доларів США, та йому необхідне документальне підтвердження виготовлення документів про його працевлаштування та оформлення бронювання, що надасть можливість перетнути державний кордон України. ОСОБА_5 на запитання ОСОБА_8 відповів, що документи почали виготовлятися, але передача вказаної суми прискорить їх виготовлення, на що останній повідомив, що надасть наявну в нього суму грошових коштів та домовились про зустріч 05.03.2025.

05.03.2025 близько о 13 годині 00 хвилин по попередній домовленості, ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_5 , біля магазину «КРОНАС», що розташований за адресою: вул. Одеська 8 в м. Черкаси, де ОСОБА_5 за вирішення питання у фіктивному бронюванні на підприємстві критичної інфраструктури та переправленні через державний кордон України отримав від ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів в сумі 1000 доларів США. Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що на вихідних надасть йому підтверджуючі документи про його працевлаштування.

У подальшому, 12.03.2025 о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 по попередній домовленості із ОСОБА_8 , зустрівся поблизу ресторану «Форест», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Пальохи 25, де знаходячись в автомобілі марки Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_1 , передав два заповнені строкові договори № 54 від 25.02.2025, про працевлаштування ОСОБА_8 на ТОВ «AGRO EAST TRADE», та пояснив, що вказаний договір є офіційним договором вказаного товариства, яке розташоване в м. Варшава Республіка Польща, та при пред`явленні якого можна спокійно перетнути державний кордон України. При цьому ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_8 потрібно його підписати, та один примірник він передасть в м. Київ, після передачі йому грошових коштів в сумі 8 000 доларів США, тому їх йому потрібно передати негайно, на що ОСОБА_8 погодився та підписав два договори, один з яких залишився в нього. Під час розмови, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 механізм перетину державного кордону, а саме, що він особисто на своєму автомобілі, вивезе ОСОБА_8 на територію Республіки Польща м. Видощ, разом із бухгалтером вказаного товариства та ще двома чоловіками призовного віку. Також ОСОБА_5 повідомив, про те що на державному кордоні їх чекатиме його добре знайомий, який працює в державній прикордонній службі Польський кордон, Варшавська траса та який їм максимально сприятиме під час перетину державного кордону. Для підтвердження своїх слів, ОСОБА_5 відразу набрав на мобільний телефон невстановлену особу, увімкнувши гучномовець та запитав, у вказаної особи «скільки потрібно подякувати за швидкий проїзд державного кордону до Республіки Польща», на що вказана особа повідомила, що 2-3 тисячі гривень, і він вирішить дане питання. Після завершення вказаного дзвінка, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 домовились про зустріч 13.03.2025 в ресторані «ЧАЧА», для передачі обумовленої суми грошових коштів.

ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів, 13.03.2025, близько 19 години 00 хвилин, знаходячись біля ресторану «ЧАЧА», що розташований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка 423, отримав від ОСОБА_8 другу частину раніше обумовленої суми грошових коштів в сумі 8 000 тисячі доларів США, за організацію вирішення питання у фіктивному бронюванні на підприємстві критичної інфраструктури та переправленні через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_5 за пособництва ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий умисел, отримав грошові кошти в загальній сумі 10000 (десять) тисяч доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 415 270 (чотириста п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят гривень), які були предметом неправомірної вигоди за організацію вирішення питання у фіктивному бронюванні на підприємстві критичної інфраструктури та переправленні через державний кордон України.

13.03.2025 о 19 годині 14 хвилин, біля ресторану «ЧАЧА», що розташований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка 423, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий, після отримання грошових коштів за організацію вирішення питання у фіктивному бронюванні на підприємстві критичної інфраструктури та переправленні через державний кордон України, на місці вчинення кримінального правопорушення та його протиправна діяльність була припинена, а частина грошових коштів в сумі 8 000 тисяч доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, вилучено.

13.03.2025, о 19 год. 19 хв., в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 після отримання неправомірної вигоди, був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України,вчинене з корисливих мотивів.

14.03.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме: допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , постановою про залучення до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, протоколами огляду та вручення грошових коштів, для проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, строковим договором №54 від 25.02.2025, про працевлаштування ОСОБА_8 на ТОВ «AGRO EAST TRADE», та іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КПК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п.1-3, 5 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке йому інкримінується органом досудового розслідуванням, використовуючи коло зв`язків ОСОБА_5 , може безперешкодно виїхати за межі України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, є встановлені під час досудового розслідування достатні фактичні дані про одержання грошових коштів від ОСОБА_8 , за організацію вирішення питання у фіктивному бронюванні на підприємстві критичної інфраструктури та переправленні через державний кордон України.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1.Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки та вчинений під час дій військового стану.

Кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, оскільки його дії (щодо отримання грошових коштів) мають системний характер. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення тяжкого злочину, у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, з конфіскацією майна, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Слід додати, що офіційного працевлаштування на території України підозрюваний ОСОБА_5 не має, таким чином жодні зобов`язанні трудового характеру не перешкоджають останньому залишити межі України.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 має широке коло зв`язків, що свідчить про те що, підозрюваний не маючи покладених процесуальних обов`язків, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для:

- знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового розслідування, не вилучено всіх документів, які підтверджують законність працевлаштування ОСОБА_8 на ТОВ «AGRO EAST TRADE», яке розташоване в м. Варшава Республіка Польща.

Слід додати, що 12.03.2025 близько о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 по попередній домовленості із ОСОБА_8 , зустрівся поблизу ресторану «Форест», що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Пальохи 25, де передав два заповнені строкові договори №54 від 25.02.2025, про працевлаштування ОСОБА_8 на ТОВ «AGRO EAST TRADE», та пояснив, що вказаний договір є офіційним договором вказаного товариства, та при пред`явленні якого можна спокійно перетнути державний кордон України. Враховуючи те, що зі слів ОСОБА_5 вказаний договір є офіційним документів, необхідно провести перевірку його законності складання та видачі вказаним Товариством, тому на даний час необхідно провести тимчасовий доступ до документів, володільцем якого являться дане товариство.

У разі, якщо ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування не матиме покладених процесуальних обов`язків, у випадку звернення до ТОВ «AGRO EAST TRADE»,у володінні якого повинні знаходитися ці документи та інформація, існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема осіб, які мають відношення до вказаних документів, а також вжиття ними заходів щодо їх приховування, у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: свідка заявника ОСОБА_8 (який є заявником), понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також на службових осіб ТОВ «AGRO EAST TRADE». На даний час є підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

4. Також у разі перебування на волі ОСОБА_5 останній може продовжити свою злочинну діяльність, чи вчинити нове кримінальне правопорушення, у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, чи інший злочин з корисливих мотивів.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого діяння, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 указаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Сума грошових коштів, яку отримав ОСОБА_5 складає 10 000 (десять) тисяч доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 415 270 (чотириста п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят гривень).

Слідчий та прокурор просять у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також на службових осіб ТОВ «AGRO EAST TRADE»;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та пояснив, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000023 від 13.01.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.369-2 КК України. Встановлено ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Додав, що 13.03.2025 ОСОБА_5 був затриманий під час вчинення кримінального правопорушення, а саме отримання винагороди у розмірі 8 000 доларів США. Просить задовольни клопотання в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що підозрюваний щиро кається у скоєному, наявні ризики визнають, просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положення статті 178 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

13.03.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

14.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу, матиме реальну можливість змінити місце проживання, а тому існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також встановлено, що у ОСОБА_5 наявний закордонний паспорт серії НОМЕР_2 від 03.12.2018, який дійсний до 03.12.2028, а також останній знятий з військового обліку та може безперешкодно перетинати державний кордон України. Таким чином ОСОБА_5 може безперешкодно залишити межі України.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В свою чергу, підозрюваний ОСОБА_5 має широке коло зв`язків, що свідчить про те що, підозрюваний не маючи покладених процесуальних обов`язків, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового розслідування, не вилучено всіх документів, які підтверджують законність працевлаштування ОСОБА_8 на ТОВ «AGRO EAST TRADE», яке розташоване м. Варшава Республіка Польща.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків та понятих в даному кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань та з матеріалів кримінального провадженні йому відомо їх анкетні дані. У зв`язку з цим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на свідків та понятих шляхом умовлянь, залякувань, погроз, примусу, з метою зміни останніми їх показань на його користь. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, чи вчинити нове кримінальне правопорушення, у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, чи інший злочин з корисливих мотивів. Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має зареєстроване місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення взагалі при наявності двох обвинувальних актів та нової підозри відносно нього.

Також належно оцінено при застосуванні виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і значення для суспільства кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній. Тому, на даний час застосування такого запобіжного заходу є вкрай виправданим у світлі нинішніх подій. Таким чином, взяття особи під варту може також бути виправдано, якщо наявні підстави вважати, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, якщо вони реально переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваному, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, а також можливості вчинення інших протиправних діянь.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На момент розгляду клопотання стороною захисту не надано доказів неможливості застосування тримання під вартою за станом здоров`я та серйозного його погіршення.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2024 рік" на 1 січня поточного року, тобто 3028 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, його особу та встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України. Позитивні характеристики та доводи сторони захисту враховані слідчим суддею при обранні розміру застави для підозрюваного.

Доводи сторони захисту, визнання наявності ризиків, погодження із деякими твердженнями сторони обвинувачення та наведення інформації щодо надання пояснень та співпраці належно враховані при застосуванні розміру застави, що робить її посильною для підозрюваного та такою, що буде належно відповідати підставам її застосуванню та дотримання обов`язків останнім.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст.197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 13.03.2025, про що свідчить відповідний протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу до 11.05.2025 включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000023 від 13.01.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.3 ст.369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, до 11.05.2025, включно.

Враховуючи застосування запобіжного заходу підозрюваного затримати в залі судового засідання.

Строк тримання під вартою обраховувати з 13 березня 2025 року.

Визначити альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000023 від 13.01.2025.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також із службовими особами ТОВ «AGRO EAST TRADE», у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали, в частині застосування тримання під вартою, визначити до 11 травня 2025 року, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Контроль виконання даної ухвали в частині застосування запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення копії.

Повний текст ухвали складено, проголошено 26.03.2025 (підстава лікарняний слідчого судді 15.03.2025-25.03.2025).

Слідчий суддя: ОСОБА_1