У Х В А Л А

іменем України

31 січня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне кримінальні провадження № 0000107, № 0000530, № 0000524 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Комсомольське Зміївського району Харківської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190, частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта по кримінальному провадженню № 0000107 від 27.09.2023 ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України, обвинувачується, серед іншого, у двох епізодах заволодіння чужим майном шляхом обману, за наступних обставин:

1. 11.07.2023 близько 13:30 години, ОСОБА_4 перебував поблизу торгового кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП " ОСОБА_6 ", який розташований в АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , маючи при собі сувенірну купюру номіналом 1 000 гривень, зайшов до приміщення торгового кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП " ОСОБА_6 ", що розташований за вищевказаною адресою, де з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, заздалегідь розуміючи, що купюра номіналом 1 000 гривень сувенірного зразку, яка не затверджена та не знаходиться в обігу Національного банку України, надав її продавцю кіоску ОСОБА_7 , на рахунок оплати за придбання букету квітів, вартістю 150 грн 00 коп, видавши її за справжню грошову купюру, що перебуває в обігу Національного банку України, чим своїми діями ввів в обману ОСОБА_7 . Після чого, отримав від ОСОБА_7 букет квітів та решту в розмірі 850 грн 00 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 000 грн 00 коп.

2. 11.07.2023 близько 15:15 години, у ОСОБА_4 повторно виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , маючи при собі сувенірну купюру номіналом 1 000 гривень, прийшов до торгового кіоску " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП " ОСОБА_6 ", що розташований в АДРЕСА_2 , де з корисливих мотивів, повторно, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, заздалегідь розуміючи, що купюра номіналом 1 000 гривень сувенірного зразку, яка не затверджена та не знаходиться в обігу Національного банку України, надав її продавцю кіоску ОСОБА_7 , на рахунок оплати за придбання букету квітів, вартістю 200 грн 00 коп, видавши її за справжню грошову купюру, що перебуває в обігу Національного банку України, чим своїми діями ввів в обману ОСОБА_7 . Після чого, отримав від ОСОБА_7 букет квітів та решту в розмірі 800 грн 00 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 000 грн 00 коп.

Під час судового розгляду учасникам кримінального провадження поставлено на обговорення питання щодо закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у шахрайстві, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне частково закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 по епізодам шахрайства, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 в цілому визнав зазначені вище фактичні обставини кримінальних правопорушень, надав згоду на закриття кримінального провадження в частині обвинувачень у шахрайстві.

Захисник ОСОБА_5 висловив думку про наявність підстав для закриття кримінального провадження в цій частині..

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Частиною 1 статті 8 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до пункту 4-1 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Статтею 479-2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Частинами 1 та 2 статті 190 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), а також шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Зазначені вище фактичні обставини кримінальних правопорушень, вчинених 11.07.2023 обвинуваченим ОСОБА_4 , кваліфіковані за частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України як один епізод заволодіння чужим майном шляхом обману, та другий епізод заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно.

Відповідно до частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), та вказану статтю викладено в наступній редакції:

"Стаття 51. Дрібне викрадення чужого майна.

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб".

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір вартості такого майна перевищує розмір, установлений у статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року - у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у розмірі 2 684 грн 00 коп., а 50 відсотків від його розміру - 1 342 грн 00 коп.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив шахрайство, яким спричинив 11.07.2023 потерпілій ОСОБА_6 двічі матеріальну шкоду в розмірі по 1 000 грн 00 коп.

Отже, відповідно до положень Податкового кодексу України та Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", на час вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, розмір вартості майна, яким останній заволодів шляхом обману, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 190 Кримінального кодексу України, був визначений у 2023 році у розмірі 2 684 гривень (1 342,00х2 = 2 684).

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на часткове закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, належить закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення в шахрайстві, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5 Кримінального кодексу України, пунктом 4-1 частини 1 статті 284, статтями 350, 369-372, 479-2 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1