УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 607/418/23

провадження № 51 - 5724 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року, з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

За вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2022 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року вирок місцевого суду змінено. В частині засудження ОСОБА_5 за ч. 4 ст.185 КК за епізодом крадіжки у потерпілої ОСОБА_6 01 жовтня 2022 року - скасовано, а кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст.185 КК по епізоду від 01 жовтня 2022 року закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушила питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку, а також просить поновити їй пропущений строк касаційного оскарження.

Перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), та за відсутності підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання касаційної скарги захисник ОСОБА_4 , вказує на те, що вона отримала копію ухвали Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року лише 08 листопада 2024 року.

Разом з тим, як убачається з ухвали Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року, вона була проголошена в присутності засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 . Однак, захисник ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою лише 10 лютого 2025 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів Верховного Суду зауважує, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 426 КПК строк на касаційне оскарження для захисника обраховується з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції і цей строк для захисника жодним чином не пов`язаний з отриманням повного тексту копії оскаржуваного судового рішення. Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі захисником не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_5 .

Повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3