Справа: № 148/860/25
Провадження №1-кс/148/168/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні № 0000103 від 08.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000103 від 16.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

До чергової частини Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 08.04.2025 надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 07.03.2025 невідома особа шляхом вільного доступу з приміщення його будинку, що за вищевказаною адресою, здійснила крадіжку мобільного телефону марки ОРРО А58 чорного кольору, 8/128 ГБ, чим спричинила заявнику матеріального збитку.

Під час проведення допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що викрадений у нього мобільний телефон був марки ОРРО А58 чорного кольору, 8/128 ГБ, ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , в якому знаходилась СІМ карта ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 з тарифним планом «LOVE UA», на рахунку якої грошових коштів не було, оскільки рахунок він поповнював раз на чотири тижні, після чого знімалася абонентська плата за тарифним планом, який він придбав, в магазині «VOLTI» м. Тульчин, Вінницької області, в березні 2024 року за грошові кошти в сумі 7300 грн. Викрадений мобільний телефон станом на 07.03.2025 перебував повністю у технічно справному стані, без будь яких пошкоджень взагалі. Окрім того, даним телефоном він майже не користувався, так як у власності має ще один аналогічний мобільний телефон. Також, даний телефон був без чохла та карти пам`яті.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , який у вчинені кримінального правопорушення зізнався та добровільно видав працівникам поліції викрадений ним у ОСОБА_4 мобільний телефон марки ОРРО А58 чорного кольору, 8/128 ГБ, який поміщено до спеціального пакету МВС Експертна служба 1381106 та вилучено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Так, постановою слідчого від 08.04.2025 вилучений мобільний телефон марки ОРРО А58 чорного кольору, 8/128 ГБ визнано речовим доказом, який приєднано до кримінального провадження.

Слідча вважає, що на даний час є достатньо підстав вважати, що вказаний об`єкт має значення по справі, а саме містить на собі сліди вчиненого злочину, які вилучено та доставлено до Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, як тимчасово вилучене майно, що передбачено ч. 7 ст. 237 та ч. 1 і ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки він є доказом, який необхідно для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки ОРРО А58 чорного кольору, 8/128 ГБ, ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету МВС Експертна служба 1381106 та вилучено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, шляхом заборони їх використання і відчуження, залишивши їх на зберіганні в камері зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання ухвали доручити старшій слідчій СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: