Справа № 216/8874/24
Провадження № 1-кп/216/793/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000478 від 07 грудня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та інших осіб не має, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2024 о 10 годині З0 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Varus», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, №17, зустрів потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між якими почалась розмова, під час якої на грунті неприязних відносин у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заподіяння фізичного болю ОСОБА_4 .

З цією метою, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння фізичного болю потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_4 , який стояв навпроти нього, два удари лівою рукою зжатою в кулак в область грудної клітини та один удар лівою рукою зжатою в кулак в область правого плеча. Після чого штовхнув обома руками в область плечей, в результаті чого ОСОБА_4 було завдано фізичний біль і не спричинено тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази того, що обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні.

Потерпілим ОСОБА_4 надано також письмову заяву, в якій останній погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного та потерпілого у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у умисному завданні пбоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинене діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, вік, відсутність судимостей, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6