Справа № 203/616/25
Провадження № 1-кс/0203/1374/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Малокатеринівка Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, який одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000019,-

ВСТАНОВИВ:

СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019, відомості за яким внесено до ЄРДР 03.01.2025 за ч.4 ст.185 КК України.

04.02.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 05.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2025 до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04.04.2025 із визначенням застави в сумі 151 400,00 грн та, в разі її внесення, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

02.04.2025 підозрюваному ОСОБА_4 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Постановою прокурора від 02.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000019 було продовжено до трьох місяців, до 05.05.2025.

В наданому клопотанні слідчий просив продовжити строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, водночас просив визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як було зазначено слідчим суддею в ухвалі від 07.02.2025.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити в задоволенні клопотання та змінити підозрюваному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, посилаючись на недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також на необґрунтованість підозри, яка, на їх думку, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Заслухавши сторін кримінального провадження та дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також обставини, що враховуються при його обранні, визначені ст.ст.177,178 КПК України.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що останні в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та про обґрунтовану причетність до його вчинення ОСОБА_4 , оцінка чому надавалась слідчим суддею і при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу. Неповнота наданих слідчим до клопотання доказів та їх, на думку захисника, неналежність, не спростовує обґрунтованості підозри.

Як вже зазначалось колегією суддів апеляційної інстанції, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України від 10.02.2011 року). У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п.36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»). При цьому, докази того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, обвинуваченим та його захисником не надані.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26.06.1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Із вказаного рішення Європейського суду вбачається, що попереднє ув`язнення може бути застосоване до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення. При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відносяться до категорій тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років; офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Таким чином, обставини вчинення кримінального правопорушення, усвідомлення підозрюваним можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі; обізнаність про свідків та потерпілого, відомості про яких містяться в долучених до клопотання протоколах допитів, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні з метою зміни ними змісту або обсягу своїх свідчень, які вони будуть надавати під час досудового розслідування та в суді, вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, так як він раніше неодноразово судимий, зокрема, за злочини проти власності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя також враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях осіб, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, які враховувались при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, на теперішній час не зменшились та не втратили своєї актуальності.

Доводи підозрюваного та захисника про те, що ОСОБА_4 самостійно з`явився до відділення поліції, одружений, проживає з вагітною жінкою та трьома дітьми, слідчий суддя вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, так як зазначені обставини не були стримуючими факторами.

У зв`язку з вищенаведеним, продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню зазначеним вище ризикам та належному виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, що стосується порушення, ст.5, п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод (право на справедливий суд) у зв`язку з надмірно тривалим триманням обвинувачених під вартою та тривалим кримінальним провадженням, слідчий суддя враховує, що на теперішній час у кримінальному провадженні проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, згідно вимог ст.91 КПК України. Слідчі дій проводяться та процесуальні рішення приймаються без зайвих зволікань та своєчасно.

Продовження строку досудового розслідування було ініційовано вперше та зумовлено, окрім іншого, необхідністю проведення ряду судових експертиз, що мають суттєве значення для повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження та проведення яких потребує значного часу.

Таким чином, на теперішній час існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, в зв`язку із цим, для досягнення завдань кримінального провадження продовження строку тримання підозрюваного під вартою є доцільним.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або альтернативного запобіжного заходу в мінімальному розмірі, як про це просила сторона захисту, за обставин інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, даних про його особу, наявних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даному етапі досудового розслідування не забезпечить в повній мірі запобіганню цим ризиками та належну процесуального поведінку підозрюваного.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.05.2025 року, з визначеною раніше заставою в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 151 400,00 грн, та, в разі її внесення, із покладенням обов`язків, визначених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як було встановлено слідчим суддею, строк ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2025 визначений до 17 год. 05 хв. 04.04.2025.

З клопотанням про продовження строку тримання під вартою слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду 03.04.2025, що свідчить про ґрубе порушення строків, визначених ч. 1 ст. 199 КПК України, на що слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу.

Керуючись ст.ст.131,176-178,182,183,193,194,199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000019, задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 05 травня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 151 400,00 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 05 травня 2025 року включно наступні обов`язки:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Визначити строк дії ухвали до 05 травня 2025 року.

Звернути увагу процесуального керівника та слідчого у кримінальному провадженні на грубе порушення строків звернення з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, визначених ч.1 ст. 199 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 07 квітня 2025 року о 17:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1