Справа № 368/370/25
провадження № 1-кп/368/144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кагарлику клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження №0000186 від 15.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000186 від 15.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Мотивував клопотання тим, що 15.03.2017 року до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернулася ОСОБА_4 , 1939 р.н., з письмовою заявою про те, що 15.03.2017 близько 12 години, невідома особа, перебуваючи в її будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу вчинила крадіжку належних їй грошових коштів в сумі 15 тисяч гривень.

15.03.2017 внесено відомості до ЄРДР за № 0000186 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитана потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що 15.03.2017 близько 12 години, вона перебувала на території свого подвір`я та побачила, що до її будинку спускаються дві жінки. Жінки повідомили, що приїхали купити сусідню хату. Вони попросилися зайти до неї у будинок відпочити. Також вони сказали, що можуть провести ритуал, щоб не помер її син. Потім з її дозволу жінки зайшли до неї у будинок. Під час проведення ритуали жінки побачили її схованку з грошима, але грошей не чіпали. Після завершення ритуалу ОСОБА_5 провела жінок зі свого будинку. Після того, як жінки покинули її будинок, то вона перевірила схованку і виявила відсутність своїх грошей в сумі 15 тис. грн. та 100 доларів США.

Проведеним досудовим розслідуванням особу, яка вчинили вказане кримінальне правопорушення не встановлено.

Відповідно до довідки, виданої Півецьким старостинським округом Ржищівської міської територіальної громади Київської області від 11.03.2025 за №14/06-02-04-28, ОСОБА_4 була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті 03.12.2019 року

Підстави для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення відсутні.

Згідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

З моменту вчинення кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за № 0000186 від 15.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України минуло більше З років.

Згідно п. 3- 1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно абз. 4 ч.4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

В підготовчому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Потерпіла ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно довідки старости Півецького старостинського округу Ржищівської міської територіальної громади Київської області і процесуального правонаступника потерпілого органом дізнання не залучено.

Після обговорення, суд вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000186 від 15.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У постанові від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к) Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок щодо проникнення як кваліфікуючої ознаки розбою. Зокрема, у судовому рішенні зазначено, що проникнення передбачає, щоб особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення розбою. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» не має.

При вирішенні питання про застосування кваліфікуючої ознаки «проникнення у житло, інше приміщення чи сховище» в складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, вирішальне значення мають режим доступу до приміщення (вільний/обмежений) під час вчинення розбою та наявність у особи умислу на незаконне входження (потрапляння) до приміщення або незаконне перебування в ньому з метою заволодіння чужим майном.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.

Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

Наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки «проникнення», навіть якщо особа потрапила в приміщення з умислом заволодіти чужим майном.

Інша кримінально-правова кваліфікація має бути надана діям особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо). Такі дії мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище. Так само мають бути кваліфіковані дії особи, яка потрапила в приміщення з вільним доступом, але залишилася в ньому з метою заволодіння чужим майном і тоді, коли режим доступу до цього приміщення змінився й став обмеженим (завершення робочого дня в магазині, музеї тощо).

Разом з тим, у діях особи, яка вчинила заволодіння майном в житлі, іншому приміщенні чи сховищі з обмеженим доступом, буде відсутня ознака «проникнення» у випадку, якщо таку особу відповідно до її службового становища (у зв`язку з роботою, правовим статусом, особливим характером діяльності підприємства, установи, організації) було наділено правом безперешкодного доступу до цих приміщень.

У випадку, якщо особа формально безперешкодно увійшла (потрапила) у приміщення з обмеженим доступом (наприклад, з дозволу чи за запрошенням уповноваженої особи), при цьому способом доступу до майна обрала обман чи зловживання довірою, з метою заволодіння майном, такі дії з урахуванням фактичних обставин справи слід кваліфікувати як відповідний злочин проти власності, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

З показів потерпілої про які зазначив прокурор в клопотанні та з показів потерпілої які не зазначено в клопотанні про те, що на її переконання до неї міг бути застосований гіпноз, суд вбачає, що 15.03.2017 близько 12 години, невідома особа, шляхом обману потерпілої з метою заволодіння її майном отримала дозвіл зайти в приміщення її будинку, розташованому по АДРЕСА_1 і вчинила таємну крадіжку належних їй грошових коштів в сумі 15 тисяч гривень, поєднану з проникненням у житло потерпілої. Тому вбачається попередня кваліфікація по ст.185ч.3 КК України, а не по ст.185ч.1 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину;

З моменту вчинення злочину по ст.185 ч.3 КК України минуло менше 10 років.

Згідно п. 3- 1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно абз. 4 ч.4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

За вказаних обставин відмовити в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.49 КК України, абз. 4 ч.4 ст. 284 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000186 від 15.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1