Справа № 489/1073/25
Провадження № 1-кс/489/624/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

08 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000055 від 07.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, депутат Олександрійської міської ради Кіровоградської області VIII скликання, який на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду директора ТОВ «Золотий клєвєр», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснювалось досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді від 19.03.2025, яка залишена без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 01.04.2025, продовжено підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 24 дні з 19.03.2025 до 11.04.2025 включно. Визначено розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі однієї тисячі п`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

02.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області, підготовче судове засідання по справі призначено на 19.05.2025.

04.04.2025 до слідчого судді надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Частиною 6 ст. 199 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Оскільки орган досудового розслідування знаходиться на території Ленінського районного суду м. Миколаєва, а строк запобіжного заходу обвинуваченого закінчується до проведення підготовчого судового засідання, прокурором обґрунтовано подано зазначене клопотання саме до слідчого судді.

Прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Захисники обвинуваченого просили задовольнити клопотання частково, обравши запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначені у клопотанні ризики є припущеннями та носять формальний характер. Обвинувачений з моменту відкриття кримінального провадження не ухилявся від органу досудового розслідування, він не є суспільно небезпечним. Вів свою господарську діяльність, можливі помилки при веденні господарської діяльності не можуть бути підставою тримання під вартою. Розмір застави необґрунтований та має бути зменшений. Роль ОСОБА_4 не відрізняється від ролі інших обвинувачених.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що справа проти нього є надуманою, він направляв зразки продукції на затвердження, а інша сторона договору затверджувала або ні. Проведені у справі експертизи оцінює критично. Протиправних дій не вчиняв. Все майно перебуває під заставою, за кордон виїхати не зможе, має дитину.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме:

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

- замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України;

- складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинене організованою групою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою директором ТОВ «Золотий клєвєр», діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з корисливою метою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, скоїв у складі організованої групи ряд умисних злочинів із заволодіння чужим майном бюджетними коштами в особливо великих розмірах під час виконання Херсонською обласною військовою адміністрацією програми розбудови територіальної оборони Херсонської області, до вчинення яких залучив визначених ним співучасників, з якими заздалегідь домовився про спільні злочинні дії, а саме узгодив об`єкт злочину, його характер, місце, час, спосіб вчинення, зміст виконуваних функцій та розподілив ролі. Розмір матеріальної шкоди становить 11860735,90 грн.

До складу організованої групи увійшли:

- директор ТОВ «Золотий клєвєр» ОСОБА_4 , як організатор та виконавець злочинів;

- директор ТОВ «Екотранссервіс-21» ОСОБА_7 , як виконавець злочинів;

- головний бухгалтер ТОВ «Екотранссервіс-21» ОСОБА_8 , яка здійснювала ведення бухгалтерського обліку ТОВ «Екотранссервіс-21» та ТОВ «Золотий клєвєр», як пособник злочинів, шляхом надання засобів проєктів офіційних документів, в тому числі видаткових накладних.

Сам факт подання до суду обвинувального акта та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень є свідченням обґрунтованості підозри.

Крім того, обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами: додатками до Аудиторського звіту в Департаменті з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської облдержадміністрації за період з 01.10.2022 по 11.02.2023, наданого листом Херсонської ОВА від 16.02.2023 № 01-01-66-990/0/23/23; копією розпорядження начальника Херсонської обласної військової адміністрації № 71-ос від 07.10.2022; протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 31.05.2023, 08.06.2023, 21.08.2023, 25.04.2024, 26.08.2024; протоколом обшуку від 04.05.2023; висновком комп`ютерно-технічної експертизи від 12.06.2023; актом Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 24.04.2023 № 152131-24/1 перевірки закупівель Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Херсонської обласної державної адміністрації за період з 01.10.2022 по 28.02.2023, наданого листом від 02.06.2023 № 152131-17/374-2023; протоколами огляду накопичувача комп`ютерного пристрою PATRIOT 240 GB, вилученого 04.05.2023 під час обшуку; вилученими під час тимчасового доступу комерційними пропозиціями ТОВ «Золотий клєвєр», ТОВ «Екотранссервіс-21», ТОВ «Віджі Груп Україна», ТОВ «Укргеоінжиніринг» та ТОВ «МарксанГолд»; витребуваною в порядку ст.ст. 40, 93 КПК України та вилученою під час проведення ряду обшуків договірною, бухгалтерською документацією у виробників товару, що поставлений ТОВ «Золотий клєвєр» та ТОВ «Екотранссервіс-21» до Департаменту з питань ЦЗОР Херсонської облдержадміністрації; листом Міністерства економіки України від 12.09.2024 № 3302-07/67836-06 (вх. № 21987-24/мк від 02.10.2024); листами Головного управління розвитку матеріального забезпечення Міністерства оборони України від 20.05.2024 № 220/61/820, від 19.09.2024 № 220/61/1776; протоколом огляду приміщень Киселівського старостату; висновками судових експертів № СЕ-19/115-24/13625-ТВ від 08.08.2024, № СЕ-19/115-24/14631-ТВ від 26.08.2024, № СЕ-19/115-24/14630-ТВ від 29.08.2024, № СЕ-19/115-24/14633-ТВ від 15.08.2024, № СЕ-19/115-24/14632-ТВ від 15.08.2024, № СЕ-19/115-24/14637-ТВ від 28.08.2024, № СЕ-19/115-24/14636-ТВ від 26.08.2024, № СЕ-19/115-24/14635-ТВ від 28.08.2024, № СЕ-19/115-24/14634-ТВ від 23.08.2024; протоколами допиту свідків; висновками почеркознавчих експертиз № СЕ-19115-24/15800-ПЧ, № СЕ-19115-24/15798-ПЧ; висновками судових економічних експертиз № СЕ-19/115-24/16192-ЕК від 15.10.2024, № СЕ-19/115-24/16175-ЕК від 14.10.2024; висновками лінгвістичних експертиз № СЕ-19/104-24/35987-ЛД від 13.12.2024, № СЕ-19/104-24/35988-ЛД від 11.12.2024.

У клопотанні зазначено, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, може переховуватися від суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість у даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідуваний, об`єктивно та беззаперечно існує.

Ризик впливу на свідків здається суду переконливим, оскільки обвинувачений шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань. Свідки стороні захисту відомі, а обвинувачений не визнає свою вину. За висновками Європейського суду з прав людини, реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування справи і може зменшитись лише з певним часом. Ризик впливу на свідків доводиться також протоколами НСРД.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам. Нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Вказані обставини, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, надають слідчому судді підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого під вартою через стан здоров`я.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

У своєму рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії`ЄСПЛ зазначив, що сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність двох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України (які не змінилися з дати останнього продовження строку тримання під вартою), розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, роль ОСОБА_4 , яка йому інкримінується у кримінальних правопорушеннях, його майновий стан, слідчий суддя залишає розмір застави, визначений ухвалою від 19.03.2025, на рівні однієї тисячі п`ятсот прожиткових мінімумів, що достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у випадку внесення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000055 від 07.02.2023 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 08.04.2025 до 06.06.2025 включно.

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачений повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі однієї тисячі п`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 542 000 (чотири мільйони п`ятсот сорок дві тисячі) грн.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , спеціалістами, експертами у кримінальному провадженні;

- за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 06.06.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1