Справа №621/4207/24
Пр. №1-кп/621/315/24
Ухвала

іменем України

12 грудня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №000583 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики передбачені ст.177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню продовжують існувати.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу увиді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що закріплено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, у поєднанні з відомостями про його особу, репутацію, який раніше судимий, не працює, не навчається, неодружений, а також характер вчиненого кримінального правопорушення, що вказує на ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків, та наявність ризику переховування від суду.

Судом не встановлено наявності таких соціальних зв`язків ОСОБА_4 , які реально гарантують належну поведінку обвинуваченого.

Отже, судом встановлені відомості, які вказують на наявність зазначених ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні судом питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому реалізовано, у тому числі, його передбачене п. с) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 20 КПК України, обмеження свободи з урахуванням балансу його особистого та суспільного інтересу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Судом враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції за яким: зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

На підставі вищенаведеного, суд приходить джо висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 196-199 КПК України, суд -

постановив :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 09 лютого 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1