печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000811 від 20.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 09 вересня 2023 року ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдатом НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 за попередньою змовою з ОСОБА_8 військовослужбовцем Збройних Сил України, головним сержантом першого механізованого взводу третьої механізованої роти військової частини НОМЕР_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх подальших дій, з метою особистого збагачення розробили злочинний план, який полягав у вчиненні багатоетапних дій, спрямованих на систематичне незаконне викрадення, привласнення зброї, бойових припасів, вибухових речовин, а також їх незаконний збут, із залученням до цієї діяльності знайомих їм осіб.

Згідно з раніше розробленим злочинним планом ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 повинен був вжити заходів щодо викрадення військового майна, зокрема вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, а ОСОБА_7 , в свою чергу, повинен був підшукати та залучити осіб, через яких у подальшому необхідно збувати вказане військове майно.

З метою реалізації вказаного злочинного плану ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 залучив до реалізації розробленого злочинного плану свого знайомого військовослужбовця НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Сил територіальної оборони Збройних Сил України ОСОБА_9 . ОСОБА_9 , у свою чергу, маючи на меті незаконний збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, залучив до своєї незаконної діяльності ОСОБА_5 військовослужбовця Збройних Сил України, механіка водія-електрика медичного пункту НОМЕР_5 батальйону НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Крім того, ОСОБА_9 , під час пошуку потенційних покупців, запропонував раніше знайомому ОСОБА_10 придбати зброю та бойові припаси, зокрема протитанковий ракетний комплекс «FGM-148 Javelin» на що останній погодився.

Переслідуючи мету протиправного збагачення шляхом незаконного збуту вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_9 16.11.2023 близько 12:00 год. на території господарського двору пилорами що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_6) у ході розмови з ОСОБА_10 висунув вимогу останньому щодо передплати за ПТРК «FGM-148 Javelin» грошей в сумі 3000 доларів США, на що останній погодився.

У подальшому, 17.11.2023 близько 13:00 год. у тому ж місці за адресою: АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_6) ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_10 гроші в сумі 3000 доларів США, як авансовий платіж за ПТРК та збув ОСОБА_10 ручну осколкову гранату Ф-1 оборонного типу, яка придатна до вибуху та належить до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів), як гарантію виконання домовленостей.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут боєприпасів та вибухових речовин, 28.11.2023 близько 15:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи на території господарського двору пилорами що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_6) у ході розмови з ОСОБА_10 збув останньому один промислово виготовлений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, який належить до категорії вибухових речовин, як гарантію виконання домовленостей.

Після цього, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , розуміючи, що у ОСОБА_7 є в наявності боєприпаси, які знаходяться в м. Лиман Донецької області, організували зустріч 08.12.2023 у вечірній час на території господарського двору пилорами що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_6) з ОСОБА_10 у ході якої ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наголосили ОСОБА_10 на необхідність поїздки в м. Лиман Донецької області.

11.12.2023 ОСОБА_9 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 отримав від ОСОБА_7 споряджений реактивний гранатомет C90-CR-AM (M3), який належить до категорії боєприпасів реактивного типу, який збув ОСОБА_10 за що отримав гроші в сумі 500 доларів США.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут боєприпасів ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_10 прибути на автомобільну дорогу Р-04 в районі села Горбовичі Бучанського району Київської області. 14.12.2023 близько 22:07 год. перебуваючи у вказаному місці, переслідуючи мету протиправного збагачення ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_10 споряджену реактивну протитанкову гранату РПГ-22, серійний номер 6Г 18ВА26131343 та споряджений протитанковий гранатомет Bulspike-AT за гроші в загальній сумі 1400 доларів США.

Так, згідно раніше розробленого злочинного плану. спрямованого на незаконне привласнення та збут зброї, бойових припасів та вибухових речовин ОСОБА_7 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 надали вказівку на необхідність прибуття Павлова в м. Лиман Донецької області для отримання боєприпасів.

У подальшому, 24.04.2024 у період часу з 14:14 год. по 14:46 год. головний сержант першого механізованого взводу третьої механізованої роти в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», з корисливих мотивів спрямованих на викрадення військового майна, в умовах воєнного стану, знаходячись на бойових позиціях військової частини, в населеному пункті АДРЕСА_3 незаконно викрав військове майно, яке закріплене за військовою частиною НОМЕР_3 , а саме: реактивну протитанкову гранату РПГ-22 з маркуванням 6Г18КТ250090, одноразовий ручний протитанковий гранатомет RPG-75M з маркуванням 01-23 №8668913, чотири промислово виготовлених корпусів ручних осколково оборонних гранат Ф-1, промислово виготовлений запал ДВМ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення військового майна, діючи умисно, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу здійснив викрадення вказаного військового майна,

Після цього, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебуваючи по АДРЕСА_3 збули вказані боєприпаси ОСОБА_10 , за що ОСОБА_7 у подальшому отримав гроші в сумі 400 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у збуті вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 , немає можливості, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати певний перелік процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції та підозрюваний в залі суду заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити, або зменшити розмір застави до 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо зменшення розміру застави.

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

11.09.2024 року слідчим за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

03.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/44966/24-к задоволено клопотання слідчого, погодженого із прокурором, та застосовано до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.11.2024 включно, в межах строку досудового розслідування. Також, обрано підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, що дорівнює 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення застави покладено наступні обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі міста, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні закінчується 11.11.2024, а завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні процесуальні дії, а саме: долучити матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме розсекречених: ухвал, клопотань; отримати матеріали службових розслідувань з відповідних військових частини з метою встановлення причин, що передували вчиненню кримінальних правопорушень; отримати матеріали з відповідних військових частини щодо причин перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_7 поза місцем несення служби для надання оцінки щодо наявності фактів вчинення злочинів проти встановленого порядку несення військової служби; допитати військових командирів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень; допитати підозрюваного, після отримання матеріалів з відповідних військових частин; здійснити заходи забезпечення кримінального провадження; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання відомостей, які мають значення для досудового розслідування, з урахуванням результатів додатково проведених слідчих та інших процесуальних дій.

Постановою заступника Генерального прокурора від 05.11.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 11.12.2024 включно.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Прокурором у клопотанні та доданих документів, а також прокурором під час судового засідання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Крім того прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання підозрюваного та його захисників на відсутність ризиків, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про продовження запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, підозрюваним та його захисниками не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати його під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає недостатніми підстави для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , як про це ініційовано питання захисником та підозрюваним.

Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно провести слідчі процесуальні дії, що потребують додаткового часу, а підстав для скасування або зміни запобіжного заходу підозрюваному не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк його тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, залишивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками та у розмірі 50 (п?ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

Окрім цього, застосовуючи відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися з міста в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11.12.2024 включно (в межах строку досудового розслідування),

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у 50 (п?ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві; ; МФО: 820172; Банк: Державна казначейська служба України м. Київ; р/р № UA 1012089.

Призначення платежу: застава за… (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали…(назва суду)…від…(дата ухвали)…по справі №…, кримінальне провадження №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від…(дата та № квитанції).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

не відлучатися з міста в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 11.12.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз?яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державного департаменту України з питань виконання покарань має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1