Єдиний унікальний номер 722/2389/24
Номер провадження 1-кс/722/18/25
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

08 січня 2025 року м.Сокиряни

Слідчий суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання слідчої ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючої, не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, яке погоджено прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання вказувала, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 12.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, пов`язане з домашнім насильством на території Дністровського району Чернівецької області за таких обставин.

12.11.2024 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сімейної сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , схопила кухонний ніж та розуміючи, що об`єктивно може спричинити смерть останньому, умисно, цілеспрямовано нанесла ОСОБА_7 один удар в ділянку органу, який є особливо важливими для життя, а саме в ділянку шиї, спричинивши останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №162 м/д від 13.11.2024 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Однак за обставин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , а саме потерпілий, з метою врятування власного життя підвівся та втік з місця події, через що ОСОБА_5 не довела свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу у виді протиправного заподіяння смерті іншій людині до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

13.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13.11.2024 року підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без можливості внесення застави, на строк до 09.01.2025 року.

Постановою керівника Дністровської окружної прокуратури від 03.01.2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 12.02.2025 року.

Крім цього слідча зазначила що ризики, на які посилався орган досудового розслідування, під час обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшились та не перестали існувати, у зв`язку із чим просила продовжити обраний їй запобіжний захід в межах визначеного строку досудового розслідування, а саме до 12.02.2025 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та, з наведених у ньому підстав, просила задовольнити. При цьому зазначила, що потерпілий ОСОБА_7 на даний час мобілізований до лав ЗСУ.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Просили змінити обраний запобіжний захід на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт, адже ОСОБА_8 не судима, має постійне зареєстроване місце проживання та утримує неповнолітню дитину, яка наразі перебуває сама.

Заслухавши доводи учасників процесу та дослідивши письмові матеріали клопотання слідчим суддею встановлено:

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000362 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України та внесено відомості про те, що 12.11.2024 року о 15 год. 20 хв. перебуваючи в господарстві ОСОБА_9 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного розпиття алкогольних напоїв між громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла суперечка в ході якої, ОСОБА_5 нанесла ОСОБА_7 один удар ножем в область шиї, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення шиї зліва з пошкодженням лівого мигдалика.

12.11.2024 року о 20 год. 39 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, про що складено відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

13.11.2024 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 13.11.2024 року підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без можливості внесення застави, на строк до 09.01.2025 року.

Постановою керівника Дністровської окружної прокуратури від 03.01.2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 12.02.2025 року.

Обираючи підозрюваній ОСОБА_5 найсуворіший вид запобіжного заходу слідчий суддя, зокрема, виходив з того, що підозрювана перебуває з потерпілим ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №7, а отже існує ризик незаконного впливу на потерпілого.

Також слідчий суддя вважав, що прокурором доведено ризик впливу підозрюваної ОСОБА_5 на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , адже вони є місцевими жителями, а також підтримують товариські відносини.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частинами 1 та 2 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України яке, згідно ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Обставини, які дають слідчому судді підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними матеріалами справи, а також визнанням нею своєї винуватості.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з поданого клопотання слідчий та прокурор вказують на наявність передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ризику, а саме того що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання. Даний ризик існує, оскільки у разі доведення вини підозрюваній особі загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Крім цього, слідча вважала, що ОСОБА_5 може здійснювати вплив на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не погоджується з думкою слідчої та прокурора з огляду на те, що в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити або підтверджують існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні особливо тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, проте воно не може безапеляційно свідчити про ризик втечі чи переховування особи від слідства.

Вказані доводи прокурора є лише припущеннями, адже ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання та утримує неповнолітню дитину. Окрім цього, в разі здачі на зберігання до відповідних органів влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, підозрювана не зможе залишити місце проживання.

Слідчий суддя вважає також недоведеним прокурором наявність ризику впливу підозрюваною на потерпілого, адже згідно наявної інформації, останній мобілізований до лав ЗСУ та не має будь-яких претензій до підозрюваної.

Окрім цього, дослідивши матеріали справи та характеризуючи дані особи підозрюваної слідчим суддею встановлено, що вона є особою не судимою, має постійне зареєстроване місце проживання та має на утриманні неповнолітню доньку.

Як вже зазначалося слідчим суддею, згідно ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З огляду на те, що прокурором не було доведено наданими доказами наявності обставин, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 слід відмовити, застосувавши щодо неї більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в тому числі здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт та інші документи для виїзду за кордон, а також носити електронний засіб контролю.

У відповідності до статті 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий: 1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово; 2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчої відмовити.

Клопотання захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду від 13.11.2024 року на цілодобовий домашній арешт, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно прибути до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі зобов`язання:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в робочий час доби з 09:00 год. до 18:00 год.;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-заборонити спілкування із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_7 ;

-носити електронний засіб контролю.

Датою закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту визначити 12.02.2025 року.

Після закінчення строку тримання під домашнім арештом, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

Повний текст ухвали складено 10.01.2025 року.