КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/1590/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1797/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000481 від 01.03.2024 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України.

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 21.03.2025 року включно, з утримуванням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року, якою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та застосувати йому інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ухвала судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню і зміні.

Апелянт зазначає, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Посилається на те, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України).

Захисник зазначає, що у клопотанні про обрання міри запобіжного заходу слідчий орган не наводить ані доводів, ані доказів на підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора (п. 2, ч. 3 ст. 132 КПК України), як і не надає ґрунтовні пояснення та докази, яке саме може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (п. 3, ч. 3 ст. 132 К11К України).

Ті самі положення перекликаються зі змістом ст. 177 КПК України, визначаючи їх як мета і підстави застосування запобіжних заходів.

Апелянт звертає увагу на те, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року по даному кримінальному провадженню щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді арешту була винесена за відсутності обґрунтованої підозри щодо нього.

Відповідно ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, при постановленні 21 січня 2025 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва ухвали, судом не було вжито належної оцінки доказів на підтвердження стороною обвинувачення доцільності та обґрунтованості обрання такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Також, стороні захисту взагалі не було надано часу на збір доказів для подання їх до суду, а також часу на використання права на захист, що є основоположним для громадянина та людини в Україні.

Також вказує, що старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_11 було наведено ризики у даному кримінальному провадженні, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, теоретична можливість переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Однак, у клопотанні слідчим не доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, виправдовують тримання особи під вартою, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації. Місце фактичного проживання встановлене досудовим слідством при проведенні слідчих дій. Також, останній маючи запобіжний захід по іншому інкримінованому злочину жодного разу не намагався втекти та виконував всі покладені на нього обов`язки підозрюваного. Не доведено та не додано жодних додатків до клопотання, які б могли підтвердити що ОСОБА_8 планував або намагався переховуватись від суду чи слідства.

Зазначено, що шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами підозрюваний може незаконно вплинути на свідків та потерпілого, з метою зміни їх показів.

Наявність ризику незаконного впливу на свідків є необгрунтованою оскільки ОСОБА_8 не вчиняв та не вчиняє на них тиску з метою зміни показів у кримінальному провадженні чи відмови від них. Тому суд має прийти до висновку про відсутність ризику незаконного впливу на свідків з метою зміни показів чи відмови від них. Також, згідно клопотання встановлено, що потерпілий та всі основні свідки утримуються в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, куди і було направлено під арешт на 60 діб підозрюваного, тобто слідчі органи спеціально провокують настання вказаного ризику. Взагалі на даний момент ОСОБА_8 не відомі всі свідки по справі, так як в порушення права на захист всі процесуальні дії з ними пройшли менше ніж за одну добу.

Також слідчий зазначає про можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , мотивуючи вказаний ризик тим, що на даний він не має постійного місця роботи та стабільного доходу. Вказане не відповідає дійсності, так як підозрюваний займається спортивною діяльністю на добровільних засадах, приймає участь у змаганнях, планував відкриття спортивного залу для популяризації спорту серед молоді. Щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, то вказаний ризик без підтверджень є повним абсурдом так як в країні кожна людини може випадково вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то у клопотанні не наведено жодної обставини, яка могла б підтверджувати спробу ОСОБА_8 на знищення, спотворення чи приховання будь-якої із речей, що могла мати істотне значення. Окрім того, такі твердження спростовуються відсутністю у підозрюваного будь-яких речей чи документів, що встановлено при обшуку, проведеному на підставі ухвали Святошинського районного суду. Також згідно клопотання встановлено, що всі експертизи вилучених препаратів проведені. Не підтверджено жодним доказом та додатком до клопотання можливість або намагання перешкоджати яким-небудь чином досудовому розслідуванню.

Захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 раніше не судимий, займається спортом та веде активний образ життя, популяризує спорт серед молоді, за місцем проживання характеризується позитивно.

Враховуючи інформацію та доводи, викладені в клопотанні, на яких наголошувало обвинувачення, адвокат ОСОБА_6 вважає, що прийнята ухвала суперечить дійсним обставинам справи та суперечить вимогам КПК України.

Ознайомившись з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник вважає, що всі описані кримінальні правопорушення були заздалегідь сплановані та спровоковані працівниками поліції, що свідчить про відсутність складу злочину. Також жодним чином не доведена вина у перелічених злочинах, так як в самому клопотанні не вказано, як саме ОСОБА_8 вчиняв їх, а розписано про купу інших осіб, які їх вчиняли. Не зафіксовано отримання грошей ОСОБА_8 , не ідентифіковано номер телефону та не зафіксовано те, що саме останній вів які-небудь розмови, а створення злочинної організації та «кришевання общаку» на території СІЗО є неймовірною вигадкою, яка так само не підтверджена.

На думку захисника, слідчий суддя не дав правової оцінки тому факту, що вручене повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 21.01.2025 року є необґрунтованим, оскільки долучені до клопотання письмові докази не стосуються причетності останнього до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Сторона захисту вважає, що при відсутності у сторони обвинувачення вагомих та прямих доказів вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, судом помилково обрано найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Апелянт вказує, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України, оскільки не містить даних та опису протиправних умисних дії ОСОБА_8 , а стосуються викладення фактичних обставин вчинення протиправних дій іншими особами.

Отже, при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя порушив вимоги ч. 1 ст. 184, ст. 194 та ч. 1ст. 196 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.01.2025 року постановлена з порушенням вимог щодо здійснення належного контролю слідчим суддею за дотриманням прав та свобод підозрюваного у кримінальному провадженні, без дотримання вимог щодо об`єктивності судового рішення, відповідності висновків, які у ньому містяться, фактичним обставинам справи та з порушенням норм процесуального права.

Звернувшись з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 зазначає про те, що оскаржувана ухвала винесена з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Вказує, що під час судового засідання 21 січня 2025 року ОСОБА_8 пояснив суду, що він не вчиняв жодних злочинів.

Підозрюваний не має наміру виливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню.

Тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких несправедливо підозрюється ОСОБА_8 , не є безумовною підставою для застосування виключного запобіжного заходу - тримання під вартою.

Зазначає про те, що відсутні непоправні наслідки життю та здоров`ю будь - кого.

Вказує, що підозрюваний є спортсменом та веде здоровий спосіб життя. Він не має справ з наркотиками у будь-якому вигляді.

Посилається і на те, що ОСОБА_8 було затримано за адресою його проживання: АДРЕСА_2 .

З огляду на наведене, захисник ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 pоку, якою клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави - скасувати, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , або застосувати запобіжний захід - заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити з наведених у них підстав, пояснення прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000481 від 01.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1, 3, 4 ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України.

21.01.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4. ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України.

21.01.2025 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління НП України підполковник поліції ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000481 від 01.03.2024 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим, зокрема вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.03.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України до арешту строком на 4 місяці та притягненим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 255 ч. 2, 28 ч. 4, 206-2 ч. 3, 189 ч. 4 КК України, належних висновків для себе не зробив, підтримуючи «злодійські закони/традиції» (тобто так звані неписані правила і норми поведінки у злочинній спільноті), не бажаючи ставати на шлях виправлення та ресоціалізації, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та авторитет серед суб`єктів підвищеного злочинного впливу, осіб із схильністю до вчинення злочинів та злочинного способу життя, як особа зі статусом суб`єкта злочинного впливу.

Утримуючись під вартою у Київському слідчому ізоляторі, ОСОБА_8 здобув авторитет серед ув`язнених, продовжив підтримувати зв`язки з представниками криміналітету. Зокрема, перебуваючи тривалий проміжок часу у слідчому ізоляторі, ОСОБА_8 підтримував «злодійські традиції», не бажав ставати на шлях виправлення та не дотримувався вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення» та Наказу Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», які регулюють порядок й умови перебування у слідчих ізоляторах осіб, які тримаються під вартою, та окремих категорій засуджених.

У зв`язку з цим, ОСОБА_8 , маючи серед ув`язнених осіб авторитет, як особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, у невстановлений досудовим розслідуванням час, серед засуджених, був визначений статусом «бродяга», тобто особи, яка є кримінальним авторитетом та уповноважений наглядати за дотриманням загальноприйнятих в «злодійських колах» неписаних законів поведінки іншими особами та був призначений наглядати за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки, тобто так званим «смотрящим» у корпусному відділенні № 3, 4 ДУ «Київський слідчий ізолятор», набувши тим самим статусу суб`єкта підвищеного злочинного впливу.

Після призначення «смотрящим» у корпусному відділенні № 3, 4 ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_8 з метою встановлення та поширення свого злочинного впливу, спонукав ув`язнених зазначеної установи дотримуватися на території слідчого ізолятора неписаних законів поведінки за злодійськими правилами та традиціями серед ув`язнених і вимагав безумовного їх виконання всіма ув`язненими.

Крім того, призначення ОСОБА_8 «смотрящим» у корпусному відділенні № 3, 4 Київського слідчого ізолятора відбулось з метою матеріального забезпечення, накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них) у слідчому ізоляторі, так званого «общаку», зокрема, шляхом організації та контролю доставки до слідчого ізолятора наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів і, в подальшому, їх реалізації серед ув`язнених, а також вимагання грошових коштів з осіб, які за «злодійськими ідеями та традиціями» утримуються у слідчому ізоляторі «за непорядними статтями», а саме за збут наркотичних засобів та психотропних речовин, шахрайство, злочини проти статевої недоторканності, тощо.

Так, набувши статусу «смотрящого» у корпусному відділенні № 3, 4 Київського слідчого ізолятора, ОСОБА_8 , використовуючи вказаний статус, здобуті повагу та авторитет серед ув`язнених Київського слідчого ізолятору, наявні зв`язки з представниками криміналітету на волі, поширив свій злочинний вплив на ув`язнених вказаного корпусного відділення, зокрема на ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та за їх допомогою налагодив незаконне постачання наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів до слідчого ізолятора та їх збут ув`язненим, а отримані від незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів кошти отримував на банківські картки визначених ним осіб, та частину став передавати до так званого «общаку».

Також, ОСОБА_8 , використовуючи здобуті повагу та авторитет серед ув`язнених, зокрема ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_15 , у присутності вказаних осіб, називаючи себе статусом «бродяга», діючи від імені «смотрящого» за ДУ «Київського слідчого ізолятор», надавав вказівки вказаним особам щодо дотримання на території слідчого ізолятора неписаних законів поведінки за злодійськими правилами та традиціями вказаними ув`язненими.

Крім того, у зв`язку з необхідністю поповнення злодійського «общаку», ОСОБА_8 , маючи серед ув`язнених осіб авторитет, як особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, використовуючи свій статус суб`єкта підвищеного злочинного впливу, здійснював організацію азартних ігор на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», отримуючи від цього відсоток грошових коштів.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи поширення злочинного впливу, продовжував надавати вказівки, накази, розпорядження іншим особам та координував їх діяльність, зокрема в телефонних розмовах, що мали місце 31.05.2024, 01.06.2024, 11.06.2024, 14.06.2024, 20.07.2024, 27.07.2024, 14.09.2024, 16.09.2024, 26.09.2024 між ним та особами, які утримуються в корпусному відділенні № 3, 4 ДУ «Київський слідчий ізолятор», розпорядження щодо дій в певних ситуаціях, які в ході них повідомляють про готовність виконання його вказівок, а також висловлював погрози на їх адресу у разі недотримання на території слідчого ізолятора неписаних законів поведінки за злодійськими правилами та традиціями.

Крім того, у зв`язку із набутим статусом суб`єкта підвищеного злочинного впливу, ОСОБА_8 був наділений правом вирішувати спори, що виникали між ув`язненими, і призначати винним покарання.

Встановивши та поширивши свій злочинний вплив серед ув`язнених, які утримуються в корпусному відділенні № 3, 4 ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_8 виконував наступні функції:

- прийняв на себе всю повноту неформальної влади на території вказаного корпусного відділення слідчого ізолятора при здійсненні незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів;

- розробив загально-визначені правила поведінки у відповідності до неписаних законів, правил та традицій при здійсненні незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів та забезпечував дотримання їх ув`язненими вказаного корпусного відділення слідчого ізолятору;

- призначив довірених осіб, які користувались авторитетом серед інших ув`язнених та мали вплив на них при здійсненні незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у вказаному корпусному відділенні слідчого ізолятору;

- забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил та обов`язків ув`язненими в слідчому ізоляторі вказаного корпусного відділення слідчого ізолятору при здійсненні незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів;

- забезпечував надходження на територію слідчого ізолятора наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів;

- організував схему з незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів на території слідчого ізолятора;

- здійснював збір з ув`язнених коштів, здобутих злочинним шляхом, забезпечував надходження коштів, отриманих від незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів до так званого «общаку» - своєрідного фонду взаємодопомоги в злодійському середовищі. При цьому, частина зібраних коштів залишалась у ОСОБА_8 з метою фінансування витрат по поширенню свого злочинного впливу та авторитету на території установи;

- визначав осіб, які утримуються у слідчому ізоляторі за збут наркотичних засобів та психотропних речовин, шахрайство, злочини проти статевої недоторканності, тощо у відношенні яких буде здійснюватися вимагання грошових коштів;

- організовував систематичне цькування, залякування, висловлювання погроз застосування фізичного насильства, а в разі необхідності і застосування фізичного насильства, побиття, тортур, спричинення тілесних ушкоджень та побоїв до осіб, які утримуються у ДУ «Київський слідчий ізолятор» на території вказаної установи;

- вирішував спори, які виникали між ув`язненими з точки зору неписаних злодійських законів та традицій, визначав обґрунтованість претензій, приймав рішення про вид та міру покарання, які будуть застосовані до винуватих ув`язнених.

Крім того, ОСОБА_8 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», Закону України "Про лікарські засоби" з метою діяльності організованої групи, пов`язаної з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, передачею наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у місце позбавлення волі, а саме до ДУ «Київський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13 та їх незаконний збут серед ув`язнених, залучив до складу організованої групи ув`язнених ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які утримувалися разом з ним в ДУ «Київський слідчий ізолятор», та, використовуючи свої зв`язки з представниками криміналітету на волі, також залучив ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які на той час перебували на волі.

Завдяки своєму статусу, ОСОБА_8 , являючись організатором злочинної групи та її керівником довів до відома всіх учасників план протиправної діяльності, який охоплював наступні етапи: придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів учасниками організованої групи, які перебували поза межами ДУ «Київський слідчий ізолятор» з метою їх передачі на територію вказаної установи; передача наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів до ДУ «Київський слідчий ізолятор» учасниками організованої групи, які перебували поза межами слідчого ізолятору шляхом перекидання пакунків через паркан на територію вказаної установи; підбір наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів на території слідчого ізолятору учасниками організованої групи, які утримуються у вказаній установі; незаконний збут переданих наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у слідчому ізоляторі серед ув`язнених.

Тобто, ОСОБА_8 , усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, залучивши ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб, створив організовану групу та здійснював її загальне керівництво, учасники якої попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, з метою забезпечення незаконного обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів на території ДУ «Київський слідчий ізолятор».

При цьому для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної організованої групи під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, територіальну та сімейну спорідненість, схильність до вчинення правопорушень, визнання авторитету її лідера та безумовне підпорядкування.

Створена ОСОБА_8 організована група характеризувалася стійкістю, об`єднанням значної кількості учасників, які зорганізувалися з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, при цьому ОСОБА_8 здійснював загальне керівництво та координацію злочинної діяльності усіх членів та забезпечував безперервне функціонування організованої групи.

Крім того, ОСОБА_8 , з метою систематичного вимагання грошових коштів у осіб, які утримуються у ДУ «Київський слідчий ізолятор», з погрозою та з застосуванням насильства над ними, вступив у попередню змову з ув`язненим ОСОБА_19 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами та розробив план протиправної діяльності, який охоплював наступні етапи: визначення осіб, які за «злодійськими ідеями та традиціями» утримуються у слідчому ізоляторі «за непорядними статтями», а саме за збут наркотичних засобів та психотропних речовин, шахрайство, злочини проти статевої недоторканності, тощо, у відношенні яких буде здійснюватися вимагання грошових коштів; систематичне цькування, залякування, висловлювання погроз застосування фізичного насильства, а в разі необхідності і застосування фізичного насильства, побиття, тортур, спричинення тілесних ушкоджень та побоїв до осіб, які утримуються у ДУ «Київський слідчий ізолятор» на території вказаної установи для одержання від них певних сум грошових коштів; змушення потерпілих осіб у зв`язку із вчиненням вищевказаних дій погоджуватись на вимогивимагателів щодо передачі їм певних сум грошових коштів та звертатись до родичів або знайомих для передачі грошових коштів особам, які перебувають поза межами слідчого ізолятору; безпосередня передача поза межами слідчого ізолятору грошових коштів особам, на яких вкажуть ОСОБА_8 та ОСОБА_19 або перерахування їх на визначені банківські картки.

Встановлено, що учасники організованої групи, до якої увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, вчинили ряд кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і сильнодіючих лікарських засобів.

21.01.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321, ч.4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 20.07.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 20.07.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 27.07.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 27.07.2024; протоколом огляду місця події від 01.06.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-24/32973-НЗПРАП від 13.06.2024; протоколом огляду місця події від 21.07.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-24/42375- НЗПРАП від 01.08.2024; протоколом огляду місця події від 27.07.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-24/43623-НЗПРАП від 07.08.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_20 від 20.07.2024, 27.07.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 19.08.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль місця від 07.08.2024, 08.10.2024, 04.11.2024, 18.09.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_12 від 07.08.2024, 18.09.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_18 від 18.09.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою у відношенні ОСОБА_18 від 14.08.2024; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_21 від 11.09.2024, 01.10.2024; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 01.10.2024; висновком судово-медичної експертизи № 042-1564-2024; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_21 від 25.11.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 28.09.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 28.09.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 17.10.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 17.10.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 18.10.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 11.11.2024; протоколами огляду відеозаписів від 19.11.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 04.11.2024, 25.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_20 від 04.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_8 від 04.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою у відношенні ОСОБА_22 від 13.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль місця від 25.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_21 від 25.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_20 від 25.11.2024; матеріалами проведених тимчасових доступів до документів АТ «Універсал-Банк»; протоколами огляду матеріалів, наданих АТ «Універсал-Банк» від 19.11.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування установлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивченням особи підозрюваного, на даний час, встановлено, що він тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його перебуванню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000481 від 01.03.2024 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4. ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України.

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 21.03.2025 року включно, з утримуванням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України.

Зокрема, обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 20.07.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 20.07.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 27.07.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 27.07.2024; протоколом огляду місця події від 01.06.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-24/32973-НЗПРАП від 13.06.2024; протоколом огляду місця події від 21.07.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-24/42375- НЗПРАП від 01.08.2024; протоколом огляду місця події від 27.07.2024; висновком судової експертизи № СЕ-19/111-24/43623-НЗПРАП від 07.08.2024; протоколами допиту свідка ОСОБА_20 від 20.07.2024, 27.07.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 19.08.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль місця від 07.08.2024, 08.10.2024, 04.11.2024, 18.09.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_12 від 07.08.2024, 18.09.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_18 від 18.09.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою у відношенні ОСОБА_18 від 14.08.2024; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_21 від 11.09.2024, 01.10.2024; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 01.10.2024; висновком судово-медичної експертизи № 042-1564-2024; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_21 від 25.11.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 28.09.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 28.09.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 17.10.2024; протоколом огляду та добровільної видачі від 17.10.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 18.10.2024; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 11.11.2024; протоколами огляду відеозаписів від 19.11.2024; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 04.11.2024, 25.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж у відношенні ОСОБА_20 від 04.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_8 від 04.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою у відношенні ОСОБА_22 від 13.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль місця від 25.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_21 від 25.11.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи у відношенні ОСОБА_20 від 25.11.2024; матеріалами проведених тимчасових доступів до документів АТ «Універсал-Банк»; протоколами огляду матеріалів, наданих АТ «Універсал-Банк» від 19.11.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена у клопотанні та сумнівів не викликає.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на долучені до клопотання слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч 4 ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, доведені, з огляду на додані до клопотання докази.

На переконання колегії суддів, з урахуванням наявних у справі матеріалів, вищевказані висновки слідчого судді є правильними.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), слідчий суддя виходив із того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за які передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню) зумовлено тим, що на даному етапі не встановлені всі кримінальні правопорушення, вчинені підозрюваним, не встановлені всі можливі співучасники, а тому, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні), вбачається з того, що ОСОБА_8 може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами, незаконно вплинути на свідків та потерпілого, з метою зміни їх показів.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється), обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки постійного місця роботи та стабільного доходу не має, що може спонукати його до продовження протиправної діяльності. Окрім того, протоколами НСРД підтверджується, що ОСОБА_8 систематично займається незаконним обігом наркотичних засобів, сильнодіючих лікарських засобів та вимаганням грошових коштів.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання органу досудового розслідування, та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою, колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали не встановлено.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції насамперед використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена ч. 1 ст. 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що ймовірно вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України, у яких він підозрюється, мають високий ступінь суспільної небезпеки, за обставинами провадження встановлено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Як вбачається із матеріалів провадження, слідчий суддя, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_8 , який судимий та на даний час притягується до кримінальної відповідальності по іншому провадженню, його репутацію, міцність його соціальних зв`язків, який не одружений, проживає із співмешканкою, не працює, вік та стан здоров`я підозрюваного, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Отже, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Крім того, застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив йому розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255-1 КК України та у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що зумовлює право суду не визначати розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені в апеляційних скаргах доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри та відсутність доказів обґрунтованості підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 189 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані та долучені до нього матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, займається спортом та веде активний та здоровий спосіб життя, популяризує спорт серед молоді, за місцем проживання характеризується позитивно, не має справ з наркотиками, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не являються достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, не є безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення та висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4