УХВАЛА

16 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 577/2568/23

провадження № 51-5475 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року,

встановив:

У поданій скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції; до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.

При обґрунтуванні доводів касаційної скарги необхідно враховувати, що, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений стверджує про порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені апеляційним судом, у частині судового розгляду та не врахування цим судом ряду обставин, які пом`якшують покарання. Разом із тим, загалом не заперечуючи винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції призначити справедливе покарання. При цьому, з огляду на рішення цього суду про залишення без змін рішення місцевого суду, у тому числі щодо призначеного мінімального покарання у межах санкції статі за якою його засуджено, ОСОБА_4 жодним чином не обґрунтовує підстав передбачених п. 2-3 ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 413, 414 цього Кодексу.

Крім того, мотивувальна частина касаційної скарги є суперечливою, оскільки викладені у ній порушення можуть бути як підставами як для скасування судового рішення та призначення нового розгляду, так і його зміни.

Також викладені у касаційній скарзі засудженого вимоги не узгоджуються з положенням ч. 1 ст. 436 КПК, оскільки скаржник не зазначає, яке рішення має прийняти суду касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги, обмежившись проханням призначити справедливе покарання.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків касаційної скарги, яка залишена без руху, засудженому слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3