Справа № 308/337/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

09.01.2025 до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла вищезазначена скарга, в якій заявник просить скасувати постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 05.12.2024 про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати уповноважену особу Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000360 від 15.08.2023 по складах злочинів за ст.ст. 372,364,366 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що 27.11.2024 ОСОБА_2 звернулась до слідчого із клопотанням про перекваліфікацію кримінального провадження №0000360 від 15.08.2023 з ч.1 ст.367 КК України на злочини, передбачені ст.ст.372,364,366 КК України.

04.01.2025 заявницею було отримано оскаржувану постанову, якою їй було відмовлено в задоволенні клопотання від 27.11.2024.

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами скарги приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Глава 26 КПК України регламентує право оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Зазначений перелік рішень, які можливо оскаржити відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому розслідування є вичерпним.

Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Отже, норма статті 303 КПК України дозволяє звернутися зі скаргою не на будь-яке рішення слідчого, дізнавача або прокурора, а лише на те, що становить предмет судового контролю.

В скарзі заявник просить скасувати постанову Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 05.12.2024 про відмову у задоволенні клопотання про зміну кваліфікації кримінального правопорушення №0000360 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 Кримінального кодексу України.

Питання щодо правової кваліфікації злочину або її зміни на стадії дізнання або досудового розслідування у відповідності з вимогами ч.5 ст.214, ст.277 КПК України належить до повноважень, слідчого, прокурора, і не відноситься до предмета розгляду слідчим суддею в порядку судового контролю під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч. 2 та ч. 4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені ч. 4 ст. 304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги на рішення, яке не підлягає оскарженню не є законним, відповідно до вимог КПК України.

Таким чином, постанова про відмову у задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації не є рішенням, яке можливо оскаржити на досудовому розслідуванні відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що позаяк заявником подано скаргу на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України - підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304,307,309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 Кримінального кодексу України відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1