ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

про продовження строку тримання під вартою

16 грудня 2024 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0001622, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 194 КК України, про продовження строку тримання під вартою, -

встановив:

12 грудня 2024 року старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0001622, відомості про яке внесено до ЄРДР від 08.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 194 КК України, звернувся до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_5 12.12.2024 та його захиснику адвокату ОСОБА_6 13.12.2024.

За змістом вказаного клопотання стверджується, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Встановлено, що ОСОБА_5 06.10.2024 отримав пропозицію від свого товариша ОСОБА_9 під час їх спільної розмови, яка полягала у злочинній змові за грошову винагороду вчинити підпал спрямований на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, з корисливих мотивів з метою ослаблення держави, у тому числі релейних шаф системи сигналізації, централізації і блокування Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», та зафіксувати вказану дію на відеозапис, на що останній погодився.

При цьому, ОСОБА_9 роз`яснив ОСОБА_5 що він попередньо використовуючи свій особистий мобільний телефон марки «TECNO», за допомогою месенджеру «Telegram», у вересні 2024 (точної дати під час досудового розслідування не встановлено) вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка запропонувала останньому за грошову винагороду за вчинення вищевказаних дій стосовно об`єктів які мають народногосподарське та оборонне значення, із детальними інструкціями вчинення злочину.

В цей час, у громадянина України ОСОБА_5 , розуміючи у повному обсязі пропозицію ОСОБА_9 та її суспільну небезпеку, достовірно знаючи про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на вчинення підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, з корисливих мотивів з метою ослаблення держави.

За вказаних обставин, в ході спілкування ОСОБА_5 також отримав детальні інструкції вчинення злочину від ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було достовірно відомо про наслідки вчинення таких підпалів, а саме неможливість використання згідно функціональних особливостей залізничної колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на окремих ділянках, що ослаблює державу та те, що вказані дії спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Так, 07.10.2024, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на виконання вказівки невстановленої під час досудового розслідування особи, з метою ослаблення держави - вчинення дій, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» - релейної шафи, завчасно підготували заздалегідь придбану речовину розчинник для фарб.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пошкодження релейних шаф системи сигналізації, централізації і блокування Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» шляхом підпалу, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 07.10.2024 близько 14 год. 30 хв. знаходячись за адресою: адміністративні межі с. Мотовилівка Фастівського району, 917 км пікет 7 перегону Фастів Київ, поруч із релейними шафами, які обравши предметом свого злочинного посягання вирішили підпалити, після чого умисно, з корисливих мотивів, будучи у злочинній змові ОСОБА_5 , облив заздалегідь підготовленим розчином для розпалювання вказані релейні шафи та здійснив їх підпал.

Так, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки невстановленої під час досудового розслідування особи, ОСОБА_5 здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «Infinix» моделі «Smart 8».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 року «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», АТ «Укрзалізниця» входить до об`єктів стратегічного значення у сфері транспортної галузі.

У зв`язку з вищевикладеним релейні шафи системи сигналізації, централізації і блокування Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» є об`єктом що має важливе народногосподарське значення.

Таким чином, ОСОБА_5 у період воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії спрямовані на організацію підпалу та підпал релейних шаф системи сигналізації, централізації і блокування Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» що за адресою: адміністративні межі с. Мотовилівка Фастівського району, 917 км пікет 7 перегону Фастів Київ, чим вчинив зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське значення.

20.10.2024 ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

20.10.2024 року старшим слідчим ВРЗЗС СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 194 КК України на ч. 2 ст. 113 КК України.

20.10.2024 року ОСОБА_9 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

21.10.2024 року ОСОБА_5 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

З урахуванням вказаного вище, слідчий просить вирішити питання продовження строку тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 20 січня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання про продовження строку дії запобіжно заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, прокурор додатково акцентував увагу на обґрунтованості підозри і тяжкості інкримінованого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану та неможливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, крім тримання під вартою, також прокурор наголосив на недоцільності застосування застави у випадку задоволення клопотання та продовження дії попередньо обраного для підозрюваного запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник проти задоволення клопотання частково заперечував, вважав, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена у випадку застосування до нього цілодобового домашнього арешту за місцем проживання з застосуванням електронного засобу контролю.

Захисник зазначив, що наведені слідчим та прокурором ризики не підтверджуються, зокрема, вказував, що після проведення обшуку у підозрюваного він прибув на виклик до слідчого добровільно та, не будучи затриманим, добровільно прибув для участі в судовому засіданні для вирішення питання обрання запобіжного заходу.

Крім того, захисник наголошував, що свідки в кримінальному провадженні були допитані, а запобігти ризику впливу на свідків можливо в повній мірі у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, захисник вважав недоведеним існування ризику подальшого вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, так як останній добровільно припинив спілкування з ініціатором вчинення протиправних дій та не бажав вчиняти відповідні дії в майбутньому, а запропонований ним запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, захисник стверджував, що не згодний з правильністю кваліфікації дій підозрюваного та, як наслідок, з обґрунтованістю підозри. Зокрема, захисник стверджував, що склади кримінальних правопорушень, передбачені статтями 113 і 277 КПК України є фактично тотожними та відрізняються лише складовими суб`єктивної сторони, зокрема, наявністю умислу та специфічної мети.

Захисник стверджував, що в підозрюваного не було умислу та мети щодо підриву обороноздатності держави, що виключає необхідність кваліфікації дії останнього за статтею 113 КК України.

Також, захисник стверджував, що відсутня неможливість закінчення досудового розслідування і необхідність проведення додаткових слідчий і процесуальних дій пов`язана саме з неналежною організацією досудового розслідування, що не може покладати негативні наслідки на підозрюваного і призводити до невиправданого продовження для нього строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На уточнюючі питання слідчого судді захисник повідомив, що вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк проведення досудового розслідування, до 20 січня 2025 року.

Також, на уточнюючі питання слідчого судді захисник повідомив, що повідомлення про підозру оскаржено не було, враховуючи той факт, що під час оскарження відповідних повідомлень увагу зосереджують на процесуальних моментах, а не на суті правової кваліфікації і обґрунтованості підозри в матеріальному аспекті.

Далі, під час дослідження матеріалів клопотання було встановлено, що підозрюваний перебуває на обліку у лікаря психіатра, при цьому, захисником додатково повідомлено, що у передбаченому порядку підозрюваний недієздатним чи обмежено дієздатним не визнавався.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно приписів частини 1 статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Згідно приписів частини 3 цієї статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно приписів частини 5 цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначених у частини 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Зміст вказаних правових норм свідчить про те, що під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя зобов`язаний перевірити існування загальних підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також встановити доцільність продовження цього запобіжного заходу, виходячи з продовження існування попередньо визначеного ризику, який не зменшився, чи виникнення нових ризиків, і перевірити існування обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд в своїх рішеннях по справам «Клішин проти України», «Авраімов проти України» сформував підхід, згідно якого, існує необхідність додаткового обґрунтування наявності підстав та мотивів для продовження тримання особи під вартою, порівняно з первинним вирішенням питання щодо обрання такого запобіжного заходу, а мотиви і міркування щодо продовження строку тримання під вартою не повинні бути абстрактними і стереотипними.

Згідно висновків, викладених у Рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

З урахуванням наведених вище правових норм і Рішень ЄСПЛ, слідчий суддя здійснює перевірку доцільності продовження строку тримання під вартою і встановлює, чи продовжують існувати ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу, чи не зменшився їхній ступінь та чи виправдовують вони подальше тримання особи під вартою.

При цьому, досліджені під час розгляду клопотання письмові матеріали свідчать про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, обставин протилежного слідчим суддею не встановлено, а стороною захисту не наведено мотивів, які б викликали розумні сумніви у необхідності подальшого проведення судового розслідування та подальшого застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя критично оцінює доводи захисту щодо необґрунтованості підозри, так як під час розгляду клопотання та вивчення доданих до нього матеріалів встановлено існування об`єктивного та підтвердженого взаємозв`язку підозрюваного із вчиненим діянням, а доводи про відсутність умислу та спеціальної мети, як обов`язкових ознак складу злочину, передбаченого статтею 113 КПК України, можуть бути перевірені лише на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Встановлені під час розгляду клопотання обставини також свідчать про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу продовжують існувати, зокрема, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 частини 1 статті 177 КПК України, і підозрюваний, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином та невідворотність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, у випадку доведеності його вини, може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Самостійне явка підозрюваним до слідчого судді під час обрання запобіжного заходу не заперечує існування відповідного ризику.

Також слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про існування ризику, передбаченого п. 3 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи той факт, що підозрюваному достеменно відомі анкетні дані свідків сторони захисту і існує обґрунтоване припущення щодо можливості здійснення підозрюваним впливу на цих свідків з метою зміни чи викривлення їхніх показань. При цьому, продовження застосування запобіжного заходу об`єктивно унеможливить вчинення обвинуваченим такого впливу, а той факт, що більшість свідків вже допитано під час досудового слідства не виключає можливості впливу на них в подальшому, в тому числі, враховуючи визначальне значення їхніх показань, що будуть надані на стадії судового розгляду.

Далі, слідчий суддя також приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 частини 1 статті 177 КПК України. Зокрема, слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про те, що у випадку не продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Можливість вчинення нових кримінальних правопорушень підтверджується, зокрема, тим, що підозрюваний не має постійного місця роботи та ним не вказано легального джерела отримання доходів і вчинення інкримінованих йому діянь пов`язано, в тому числі, з реалізацією корисного мотиву та отриманням матеріальної нагороди за вчиненні дії, що становлять об`єктивну сторону інкримінованого кримінального правопорушення.

З урахуванням наведених мотивів і міркувань, слідчий суддя приходить до висновку, що продовження тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 є вимушеним та необхідним.

При цьому, будь-який інший більш м`який запобіжний захід, в тому числі й домашній арешт, на застосуванні якого наполягає захист, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на характер та тяжкість інкримінованого йому злочину та доведеного існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, ступінь яких не зменшився.

Також, зміст дослідженого клопотання та долучених до нього матеріалів свідчить про те, що досудове розслідування не може бути завершеним до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існує потреба у проведенні великої кількості експертиз, призначених слідчим. При цьому, слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту, що не можливість закінчення досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу виникла з вини сторони захисту, в тому числі внаслідок зміни підслідності, так як вказані доводи не спростовують необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій та отримання висновків судових експертиз, деякі з яких були призначені ще до вирішення питання зміни підслідності.

Далі, враховуючи той факт, що дія воєнного стану продовжується, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого статтею 113 КК України, слідчий суддя, керуючись абзацом 8 статті частини 4 статті 183 КПК України, вважає недоцільним визначати розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись приписами статті 199 КПК України, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0001622, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 194 КК України, про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити для підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоестонія Красногвардійського району АР Крим, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 20 січня 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 20 січня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 здійснювати в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1