Справа № 191/828/24
Провадження № 1-кп/191/74/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітнього сина, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , являється військовослужбовцем військової служби за контрактом в посаді начальника групи контролю бойового стресу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший лейтенант», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2023 №24, старшого лейтенанта ОСОБА_4 , призначено на посаду начальника групи контролю бойового стресу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно із статтями 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) старший лейтенант ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до положень ст.3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Так, ОСОБА_4 , 15.09.2023 року близько 17.00 години керуючи технічно справним автомобілем марки «PEUGEOT» 407, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є власником, рухаючись в умовах достатньої видимості по вул. Садова зі сторони вул. Покровська в напрямку вул. Миру в м. Синельникове Дніпропетровської області, наближався до перехрестя вул. Садова та вул. Миру в м. Синельникове Дніпропетровської області.

Надалі під час руху водій ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, рухаючись в умовах достатньої видимості, проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України (надати дорогу) який встановлено за напрямком руху останнього, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, рухаючись через вище вказане перехрестя порушуючи вимогу п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою кабінету міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), виїхав на перехрестя вул. Садова та вул. Миру в м. Синельникове Дніпропетровської області, де допустив зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO NEXIA» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі - вул.Миру зі сторони вул. Павла Тичини в м. Синельникове Дніпропетровської області, та наближався справа відносно руху автомобілю «PEUGEOT» 407, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , у результаті чого пасажир автомобілю «DAEWOO NEXIA» реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, внутрішньо - суглобний, які за своїм характером та у своїй сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Своїми діями водій автомобіля марки «PEUGEOT» 407, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 16.11, Правил дорожнього руху України якими передбачено:

- п.1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

- п. 16.11.: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»..

Дії ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась, надавши заяви про розгляд справи за її відсутності, звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття провадження, у зв`язку з тим, що вона примирилась з ОСОБА_4 , який відшкодував їй завдані матеріальні збитки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання потерпілої про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України за примиренням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження в такому випадку буде здійснено з нереабілітуючих підстав. Обвинувачений заявив, що наполягає на задоволенні клопотання.

Суд, розглянувши подане клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінальним процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, раніше не судимий, примирився з потерпілою та відшкодував їй завдану шкоду, суд вважає, що є підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно із ст.100 КПК України.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової автотехнічної експертизи та судової експертизи технічного стану транспортного засобу. Відповідну позицію висловила колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 1 лютого 2024 року по справі №930/497/23.

Тому з обвинуваченого необхідно стягнути витрати на залучення експертів в сумі 11950,00 грн.

Керуючись ст.12, 46 КК України, ст.100, 284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити клопотання потерпілої ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілою.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Речові докази у провадженні:

-транспортний засіб «PEUGEOT 407», р.н. НОМЕР_2 , індетифікаційний номер НОМЕР_5 , який було передано на зберігання ОСОБА_4 , залишити останньому як власнику, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року;

-транспортний засіб «DAEWOO NEXIA», р.н. НОМЕР_4 , індетифікаційний номер НОМЕР_6 , який було передано на зберігання ОСОБА_7 , залишити останньому як власнику, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року;

-DVD-R диск з відеозаписом обставин ДТП залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 11950,00 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1