Провадження № 1-кс/554/1351/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене керівником Диканської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєво Чутівського району Полтавської області (на даний час с. Петрівка Полтавського району), зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,громадянина України, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого вказав, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000501 від 07.08.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

25.10.2020 на чергових виборах ОСОБА_6 , згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обрано на посаду Скороходівського селищного голови Полтавського району Полтавської області, що затверджено відповідним рішенням селищної ради від 12.11.2020 № 2.

Зі змісту примітки до ст. 364 КК України вбачається, що службовими особами у ст. ст. 364, 368, 368-2, 369 Кодексу є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», селищний голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного селища.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що селищний голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень селищного голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання, є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою, представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства, укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради та інше.

Частиною 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що селищний голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Таким чином, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, ОСОБА_6 являється службовою особою, який постійно обіймає посаду, пов`язану з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, якими особа наділена законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України ОСОБА_6 , як Скороходівський селищний голова Полтавського району Полтавської області зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

В порядку ст. 68 Конституції України ОСОБА_6 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Відповідно до пункту 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є керівники органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Враховуючи, що ОСОБА_6 є керівником органу місцевого самоврядування Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, він являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно зі ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Однак, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді Скороходівського селищного голови Полтавського району Полтавської області, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою особистого незаконного збагачення, за пособництва ОСОБА_8 , вирішив стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 01.07.2024 між Скороходівською селищною радою Полтавського району Полтавської області, в особі селищного голови ОСОБА_6 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 (рнокпп НОМЕР_1 ) укладено шість договорів оренди землі, згідно яких Орендар приймає в строкове платне користування строком на 25 років земельні ділянки для індивідуального садівництва з наступними кадастровими номерами: :00:005:0250, :00:005:0251, :00:005:0253, :00:005:0254, :00:005:0255, :00:005:0256, які розташовані за межами населених пунктів на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

15.07.2024 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 (рнокпп НОМЕР_1 ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 (рнокпп НОМЕР_2 ) укладено договір підряду № 1, згідно якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання за завданням замовника власними силами виконати роботи по розчищенню орних земель від самостійної парослі та чагарників із суміжних ділянок лісосмуг, а замовник зобов`язується прийняти виконані належним чином роботи від підрядника на умовах цього договору, термін дії договору до 31.12.2024.

У зв`язку з виконанням указаного договору, у ОСОБА_9 , як фізичної особи - підприємця, виникла необхідність в отриманні від Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, як власника земельних ділянок, дозвільних документів на розчищення вказаних земель шляхом видалення зелених насаджень.

Після чого, 08.01.2025, в першій половині дня, ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_6 , як селищного голови, з пропозицією зустрітись та обговорити питання надання йому дозвільних документів.

08.01.2025, в першій половині дня, ОСОБА_9 прибув до приміщення Скорохідівської селищної ради за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Скороходове, вул. Софіївська, буд. 15, з метою отримання відповідних дозвільних документів на видалення зелених насаджень.

Того ж дня, о 09:45 год, в приміщенні селищної ради, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 60400 грн, за надання дозвільних документів.

ОСОБА_9 , розуміючи, що без отримання дозвільних документів щодо видалення зелених насаджень від Скороходівського селищного голови Полтавського району Полтавської області ОСОБА_6 він не зможе здійснити розчищення вказаних земельних ділянок, вимушений був погодитись на протиправні вимоги ОСОБА_6 .

Після чого, у невстановлені час та місці, ОСОБА_6 , розуміючи, що його дії можуть бути викритими правоохоронними органами, підшукав ОСОБА_8 , в якості пособника, якому запропонував за грошову винагороду в сумі 30400 грн, отримати від ОСОБА_9 неправомірну вигоду та у подальшому здійснити передачу необхідних документів, які стосуються видалення зелених насаджень, на що останній надав свою згоду.

09.01.2025, приблизно о 09:00 год, під час розмови, яка відбулась по мобільному телефону, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 про те, що дозвільні документи знаходяться у ОСОБА_8 .

Цього ж дня, приблизно о 12:00 год, під час розмови по мобільному телефону ОСОБА_8 , виконуючи роль пособника в одержанні ОСОБА_6 неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , повторно зазначив, що вирішення питання про надання дозвільних документів на розчищення земель шляхом видалення зелених насаджень можливе за умови надання неправомірної вигоди в розмірі 60400 грн.

У подальшому, 13.01.2025, приблизно о 09:30 год. ОСОБА_9 зустрівся зі ОСОБА_6 за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Скороходове, вул. Софіївська, буд. 15, в приміщенні селищної ради.

Під час зустрічі ОСОБА_6 , реалізуючи умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за надання дозвільних документів, направив ОСОБА_9 до ОСОБА_8 , який, в свою чергу, продовжуючи реалізовувати заздалегідь обумовлений зі Скороходівським селищним головою Полтавського району Полтавської області ОСОБА_6 умисел на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_2 , цього ж дня, о 12:39 год, одержав для останнього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 60400 грн та надав ОСОБА_9 копію витягу з робочого проекту землеустрою щодо проведення культуртехнічних робіт на земельній ділянці площею 20,0000 га, яка перебуває в оренді ФОП ОСОБА_8 , кадастровий номер :00:005:0256 та копію акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 15.05.2024, складеного комісією, до складу якої входили працівники Скороходівської селищної ради.

Надалі, з метою передачі одержаної від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, ОСОБА_8 призначив ОСОБА_6 зустріч біля приміщення ресторану швидкого харчування «Макдональдз» за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 187а.

Того ж дня, близько 14:00 год під час зустрічі ОСОБА_8 , виконуючи роль пособника ОСОБА_6 в одержанні ним неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , передав останньому грошові кошти в сумі 30000 грн, після чого вони були затримані працівниками поліції.

14.01.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри та причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

На думку слідчого, наразі у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, які обумовлюють застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З огляду на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, враховуючи ступінь його тяжкості, вагомість наявних доказів вчинення останнім інкримінованого злочину, існування вищезазначених ризиків, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки саме цей запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Жодні інші, більш м`які запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть здійснити дієвий контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 , забезпечити виконання покладених на нього обов`язків та запобігти існуючим ризикам.

Одночасно із застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий прохає визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 999 240 грн., та на випадок внесення застави покласти на нього передбачені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

Обґрунтовуючи такий розмір застави, слідчий послався на майновий стан ОСОБА_6 (відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік ОСОБА_6 має заощадження у готівкових коштах на суму 325000 грн.), а також наявність у його власності нерухомого майна (згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_6 перебуває три квартири площею 33 м2, 69 м2, 72 м2 та дві земельні ділянки загальною площею 4 га).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_6 , стверджуючи про свою непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, покликаючись на те, що він не має наміру вносити до документів неправдиві дані та будь-яким чином перешкоджати слідству, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , вважаючи пред`явлену ОСОБА_6 підозру не обґрунтованою, а ризики, на які посилається прокурор, не доведеними, загалом просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу. Проте, для забезпечення можливості слідству провести та завершити досудове розслідування, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також звернув увагу на те, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_6 , він не співвідноситься із майновим станом останнього та членів його родини, а також із встановленими органом досудового розслідування обставинами розслідуваного кримінального правопорушення, розміром неправомірної вигоди. В судових дебатах адвокат у випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 застави, просив визначити її у розмірі неправомірної вимоги, мова про яку йдеться у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

У силу ч.1 та п.9 ч.2 ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 13.01.2025 року о 15 год. 21 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку статті 208 КПК України.

14.01.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (серед інших, рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Системний аналіз положень КПК України свідчить про те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання стосовно доведеності/не доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації її діяння відповідно до норм КК України, позаяк вони підлягають вирішенню за результатами судового розгляду по суті обвинувального акта.

На цій стадії кримінального провадження слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів визначає, чи є вірогідною причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (за стандартом «обґрунтованої підозри»), щоб застосувати до неї запобіжний захід.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 , на переконання слідчого судді, підтверджується дослідженими фактичними даними, які містяться у таких документах:

- заяві ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення (а.с.8);

- протоколах допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2025 року та від 14.01.2025 року (а.с.9-17);

- протоколі вручення грошових коштів від 13.01.2025 року (а.с.20-29);

- розсекречених протоколах, складених за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_6 від 14.01.2025 №101/177нт; аудіо- відеоконтролю особи відносно ОСОБА_8 від 14.01.2025 №101/180нт; аудіо- відеоконтролю особи відносно ОСОБА_6 від 14.01.2025 №101/182нт; аудіо- відеоконтролю особи відносно ОСОБА_6 від 09.01.2025 №101/129нт (а.с.25-59);

- протоколі обшуку автомобіля Рено Лоджі НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 від 13.01.2025, у ході якого в останнього вилучено, зокрема грошові кошти у валюті Гривня (а.с.66-67);

- протоколі затримання ОСОБА_6 від 13.01.2025 (а.с.68-70);

- протоколі обшуку автомобіля TOYOTA HILUX, ДНЗ НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_6 від 13.01.2025 у ході якого в останньої вилучено грошові кошти у валюті Гривня (а.с.84-88);

- протоколі затримання ОСОБА_8 від 13.01.2025 (а.с.89-94);

- протоколі обшуку офісу за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено проєкт рекультивації, додаткові угоди укладені між ФОП « ОСОБА_8 » та Скороходівською селищною радою (а.с.100-110);

- заяві про видачу копії проєкту землеустрою щодо проведення культуртехнічних робіт на земельній ділянці площею 20,0000 га, яка перебуває у оренді ФОП ОСОБА_8 кадастровий номер :00:005:0256 на території Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області та акту обстеження (а.с.60-65).

На переконання слідчого судді, викладені у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.368 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені у ході досудового розслідування факти та обставини могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, наведені у судовому засіданні, щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення на предмет обґрунтованості ризиків, слідча суддя звертає увагу на те, що той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним спроб протидії кримінальному провадженню у формах, що виражені в ч.1 ст.177 КПК України. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Виходячи саме з такого розуміння положень ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя, усупереч твердженням сторони захисту, вважає, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, посилання на які міститься у клопотанні слідчого.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким корупційним (відповідно до примітки до ст.45 КК України), санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України) чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом (ст.69 КК України), заборонено законом.

При цьому слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, який відповідно до наданих сторонами кримінального провадження відомостей є достатнім аби забезпечити можливість протягом певного часу матеріально утримувати себе, членів своєї сім`ї, а відтак і певний час переховуватися.

Отже, наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про існування ризику можливого вчинення ОСОБА_6 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даному етапі досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження не додано документів, по яких ОСОБА_6 приймав рішення про видалення зелених насаджень за неправомірної вигоди, а тому, перебуваючи на волі, останній може вчинити будь-які дії спрямовані на знищення вказаних документів та речей, що матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

Прокурором також доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , так як йому відомі анкетні дані свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також працівників селищної ради. Так, підозрюваний має певні соціальні зв`язки, набуті в силу посади, яку він обіймав, - Скороходівського селищного голови Полтавського район Полтавської області, та перебуваючи на свободі, останній може вчиняти тиск на вказаних осіб, зокрема колег, які працюють у державних та комунальних установах, своїх підлеглих, чи підозрюваного ОСОБА_8 з метою зміни ними показань на його користь чи відмови від давання показань, що, в свою чергу, унеможливить встановлення всіх обставин розслідуваного злочину, притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності та встановлення кола усіх осіб, причетних до скоєння злочину.

Підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також процесуальних рішень. Зокрема, підозрюваний може створювати перешкоди у отриманні первинних документів, щодо порубки садка Роменці.

Ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що в ході досудового розслідування встановлюються інші факти порубки садка Роменці. Тому існує об`єктивна вірогідність того, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи про обізнаність органів досудового розслідування щодо інших фактів та обставин, пов`язаних із порубкою саду, може особисто або опосередковано, шляхом надання вказівок підлеглим працівникам, вчинити кримінальні правопорушення, пов`язані із підробкою та використанням завідомо підроблених документів для конспірації своєї протиправної діяльності.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків кримінального провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові відомості щодо кримінального правопорушення та особи підозрюваного.

Так, дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час вирішення питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України;

- кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, відноситься до тяжких злочинів та є корупційним і у разі визнання підозрюваного винуватим та постановленні щодо нього обвинувального вироку, з урахуванням визначеної обвинуваченням його ролі у вчиненні цього злочину, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років;

- станом на сьогоднішній день ОСОБА_6 виповнився 41 рік, стороною захисту надано відомості, що підозрюваний має на утриманні батьків похилого віку, двох неповнолітніх дітей (2008 та 2014 року народження), дружину;

- репутацію підозрюваного (довідку-характеристику секретаря Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради, а також те, що ОСОБА_6 нагороджувався почесною грамотою та подяками), його майновий стан та стан здоров`я;

- підозрюваний раніше не судимий, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано;

- наявний ризик продовження протиправної поведінки ОСОБА_6 .

Оцінивши наведені обставини у своїй сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним запобіганню встановленим ризикам. Водночас, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у світлі конкретних обставин не зможе знівелювати існуючі ризики, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, а враховуючи тяжкість злочину, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До того ж, останній, перебуваючи на свободі, зможе чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою перешкоджання проведення досудового розслідування; особиста порука на адресу прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу, окрім того, вказаний запобіжний захід також не зможе запобігти вищезазначеним ризикам; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання настанню вищевказаних ризиків.

Отже, надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому слідчий суддя враховує, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч.3 ст.183 КПК України).

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч.5 ст.182 КПК України).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях стверджує, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого безальтернативного ув`язнення підозрюваного.

Сторона обвинувачення прохала визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 999 240 грн.

Захисник підозрюваного в судових дебатах просив визначити заставу в розмірі неправомірної вигоди, мова про яку йдеться у повідомленій ОСОБА_6 підозрі, - 60 400 грн.

Позицію сторони захисту щодо визначення розміру застави у сумі неправомірної вигоди слідчий суддя вважає необґрунтованою, оскільки відповідними нормами кримінального процесуального законодавства такої можливості не передбачено. Однак, розмір неправомірної вигоди слідчий суддя враховує як один із критеріїв визначення розміру застави поряд із іншими. При цьому слідчий суддя вважає, що застава у вказаному захисником розмірі не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки, виходячи із матеріального становища останнього, перспектива втрати грошового забезпечення у такому розмірі, у випадку порушення покладених обов`язків, не буде слугувати достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам.

Також не є обґрунтованим, на думку слідчої судді, й запропонований слідчим розмір застави, який був підтриманий у судовому засіданні прокурором, адже він жодним чином не пов`язується з майновим станом підозрюваного (згідно представлених на розгляд слідчого судді сторонами кримінального провадження даними і матеріалами) та не співвідноситься за розміром із встановленими слідчим суддею ризиками. Такий розмір застави навпаки є невиправдано високим та завідомо непомірним, а тому застосування застави в такому розмірі не ґрунтується на положеннях законодавства України.

Визначаючись із розміром застави, слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, який відповідно до наданих сторонами кримінального провадження доказів характеризується наступним:

- з довідки Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради слідує, що заробітна плата ОСОБА_6 на посаді селищного голови за 2024 рік склала 710 617,59 грн. (з яких утримано податки в сумі 142884,23 грн.);

- відповідно до декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік ОСОБА_6 має заощадження у готівкових коштах на суму 325000 грн.;

- ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080);

- ОСОБА_6 має у власності квартиру АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254);

- ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0166 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254);

- ОСОБА_6 має у власності земельну ділянку, кадастровий номер: :00:003:0193 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254).

Також слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, його роль та обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір неправомірної вигоди, встановлені ризики в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, зокрема його вік, сімейний стан, наявність утриманців, міцність соціальних зв`язків.

Водночас, слідча суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч.2 ст.182 КПК України.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та відомостей щодо сімейного, майнового та соціального стану підозрюваного ОСОБА_6 , а також тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку, що застава у максимально можливому розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, що становить 242 240 грн., не буде завідомо непомірною для підозрюваного та разом з процесуальними обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, які слід покласти на нього, забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, запобігатиме існуючим ризикам та буде співмірною встановленим в ході розгляду клопотання обставинам.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що стороною обвинувачення не доведено існування будь-якого виключного випадку, який би потребував визначення застави у розмірі, який би перевищував передбачений ч.5 ст.182 КПК України граничний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку із застосуванням до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді застави та встановленням вищеперерахованих ризиків кримінального провадження, з метою їх мінімізації, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного запропоновані слідчим у клопотанні та підтримані прокурором у судовому засіданні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади власний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, слідча суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 182, 194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку передбаченого ч.1 ст.197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 15 год. 21 хв. 13 січня 2025 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 13 березня 2025 року, 15 год. 21 хв.

Визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0015950, призначення платежу - застава, прізвище, ім?я, по-батькові особи, за кого вноситься застава, сума застави, дата внесення застави, № ухвали суду та назва суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов?язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади власний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії вказаних обов`язків визначити до 13 березня 2025 року включно.

Роз?яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув?язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув?язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, підозрюваний зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2025 року о 17 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1