Справа № 569/5470/24
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

03 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 15.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 15.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345-1 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, в справі наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведенні досудового розслідування не встановлено, підстав для повернення обвинувального акту прокурору немає, тому просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим Кримінально-процесуальним кодексом України. Подане клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування встановлено неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_6 , в діях якого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України, ні слідчий, ні прокурор не надали будь-яких доказів причетності ОСОБА_6 до вчиненого відносно ОСОБА_7 , який з вересня 2021 року не здійснює професійну діяльність журналіста, кримінального правопорушення, вручення ОСОБА_8 обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження за зазначеною в ньому статтею КК України та скерування його до суду є невиправданим, що є підставою для його повернення прокурору. Сторона захисту вбачає грубе процесуальне правопорушення під час складання як повідомлення про підозру, так і обвинувального акту та подальше його скерування до суду, яке полягає у невідповідності змісту пред`явленого обвинувачення, та викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, кількості невстановлених обставин, таких як: мотив, умисел, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, неправильної кваліфікації злочину, відсутності складу інкримінованого кримінального правопорушення у діях ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345-1 КК України, те, що ОСОБА_9 не є журналістом на момент скоєного невстановленою особою та інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а відтак кваліфікація дій та злочину оцінена органом досудового розслідування не вірно. При цьому, особу, яка залишила поховальний вінок біля вхідних дверей ОСОБА_7 органом досудового розслідування встановити не вдалось.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернулась з клопотанням про скасування арешту на майно та повернення його власнику, вилученого за адресою АДРЕСА_1 . Вказане клопотання обґрунтовано, тим що 02.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04.09.2023 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого вилучено мобільний телефон «iPhone» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з а.н. НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Redmi»; ордер на житлову площу від 27.08.2019. Разом з тим на стадії досудового розслідування встановлено, що будь-якої цікавості для слідства вилучені речі не становлять, а відтак підстави для накладення арешту на даній стадії розгляду кримінального провадження відсутні, відповідна необхідність у їх вилученні та забороні розпоряджатись відпала.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечував, посилаючись на його повну відповідність нормам КПК України. Крім того, заперечував щодо скасування арешту з майна, вказав, що мобільні телефони визнані речовими доказами та має доказове значення у даному кримінальному провадженні. Також зазначив, що скасування арешту з ордеру на житлову площу від 27.08.2019 є передчасним.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Будучи присутніми в попередньому судовому засіданні, заперечували проти повернення обвинувального акту прокурору та просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Щодо клопотання про скасування арешту з майна підтримали позицію прокурора.

Крім того, прокурор подав клопотання про покладення обов`язків, оскільки строк дії обов`язків закінчився, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не зникли, тому необхідно покласти обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання, однак просили не покладати на обвинуваченого обов`язок не відлучатися із населеного пункту в якому обвинувачений проживає у зв`язку з необхідністю приймати участь у спортивних змаганнях в інших населених пунктах.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані сторонами матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. (ч. 2-4 ст. 291 КПК України).

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, або неповнота досудового розслідування не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Оцінка суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення виходить за межі повноважень суду на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого засідання є лише перевірка відповідності обвинувального акта вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинувачених, яка може та повинна перевірятися на стадії судового розгляду.

Також, судом враховується висновок Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03.07.2019 у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Таким чином, підставою повернення обвинувального акта за п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК є виключно невідповідність вимогам закону обвинувального акта, але не порядок проведення досудового розслідування або незгода із певними фактичними обставинами кримінального правопорушення або їх обсягом, які прокурор вважає встановленими та виклав в обвинувальному акті. Обсяг та зміст фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, є виключною прерогативою та повноваженнями державного обвинувача та суд не має права на підготовчому етапі втручатися в їх компетенцію або з цих формальних причин повертати обвинувальний акт.

Таким чином, підставами для повернення обвинувального акта прокурору згідно даної норми закону, є його невідповідність нормам процесуального права. Чинним КПК України порядок складання обвинувального акта, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту, передбачено ст. 291 КПК України. Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

Суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що вищевказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані в тій мірі, яка не перешкоджає суду призначити судовий розгляд. Доводи сторони захисту зводяться, по суті, до незгоди з обвинуваченням і незгодою щодо встановлених фактичних обставин у справі. З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК України, та підстав для повернення обвинувального акта прокурору, які зазначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про те, що вказані стороною захисту в її клопотанні обставини та доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, а тому в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

Кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області, підстав для його закриття та зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, отже провадження може бути призначене до судового розгляду.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Щодо клопотання про скасування арешту на майно та повернення його власнику, то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно вказаних норм закону арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2023 року накладено арешт на зокрема на мобільний телефон «iPhone» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з а.н. НОМЕР_3 , мобільний телефон «Redmi», ордер на житлову площу від 27.08.2019.

Судом встановлено, що ордер на житлову площу від 27.08.2019 не є предметом чи доказом вчинення злочину, не підлягає конфіскації. У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає клопотання обґрунтованим.

Щодо клопотання про скасування арешту майна мобільний телефон «iPhone» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з а.н. НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Redmi», суд зазначає наступне.

Відповідно до пояснень прокурора в судовому засіданні, вищевказане майно визнано речовими доказами та має доказове значення у даному кримінальному провадженні.

На даний час зазначене вище арештоване майно в кримінальному провадженні не досліджувались, порядок і обсяг його дослідження судом не встановлювався, а арешт майна застосований саме з метою збереження речових доказів, за таких обставин потреба у їх збереженні на даний час не відпала.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про скасування арешту є необґрунтованим і передчасним, адже зняття арешту з вказаного вище майна може негативно вплинути на його збереження, що в подальшому може стати перешкодою для повного і об`єктивного розгляду справи і ухвалення судового рішення.

Щодо клопотання про покладення обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приймаючи рішення про продовження строку дії обов`язків, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345-1 КК України, його тяжкість відповідно до ст. 12 КК України, наявність вищевказаних ризиків, оскільки термін дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 закінчився, є необхідним покласти обов`язки з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, з урахуванням з підстав зазначених стороною захисту та належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не покладає на обвинуваченого обов`язок не відлучатися із м. Рівне без дозволу прокурора або суду.

Керуючись ст.ст. 170, 177, 178, 182, 194, 291, 314-316, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна, 1) на 25 березня 2025 року, о 14 год. 00 хв.

Доручити Рівненському районному відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області (м. Рівне, вул. Словацького, 7) скласти та подати до вказаної дати, досудову доповідь відносно обвинуваченого :

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 про скасування арешту на майно та повернення його власнику задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2023 року на майно, а саме: ордер на житлову площу від 27.08.2019 та повернути дане майно власнику ОСОБА_4 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про покладення обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суськ, Ківерцівського району, Волинської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 345-1 КК України, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за викликом;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків - до 01 травня 2025 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1