Провадження №: 1-в/336/333/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника органу пробації ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 про звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого покарання, як особу, засуджену за діянні, караність якого законом усунута,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане подання. В обґрунтування подання начальник органу пробації зазначає, що 08.07.2020 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надійшов на виконання вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавленняя волі строком на 1 рік, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, призначене покарання шляхом часткового складання з невідбутим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2020 року та остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2020 року (з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2020 року) вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року приведено у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617, пом`якшено покарання, постановлено ОСОБА_5 вважати засудженим за ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місця обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ (далі Закон).

За вироком суду від 01.06.2020 вчинив крадіжку телефону, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 706 грн. 20 коп.

Представник органу з питань пробації надав заяву про розгляд подання у його відсутності. Подання підтримує, просить задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань від нього не надходило.

Прокурор в судове засідання не з"явився також.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений перебуває на обліку в Шевченківському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року, яким він був засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі до стю 75,76 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнено, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Ініціатор подання просить звільнити засудженого від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, а також те що, сума викраденого майна становить 706,20 гр., що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за крадіжку якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Положенням ст. 74 ч.2 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є засудженим за діяння, кримінальна караність якого усунута, останнього належить звільнити від призначеного судом покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року (з урахуванням ухвал Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2020 року та від 11.09.2020 року).

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2020 (а.с. 32-33), покарання за яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано до покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року (а.с. 39-41), належить виконувати самостійно, та з урахуванням ухвал Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2020 року та від 11.09.2020 року (а.с. 87, 94), які не оскаржувалися та є такими, що набрали законної сили, слід вважати ОСОБА_5 таким, що засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до остаточного покарання у виді 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

За наведеного клопотання органу з питань пробації підлягає задоволенню частоково.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, в зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2020 виконувати самостійно.

ОСОБА_5 вважати таким, що засуджений за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2020.за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до остаточного покарання у виді 3 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1