Номер провадження: 11-сс/813/1693/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2024 року про повернення його скарги на рішення, дії та бездіяльність слідчого, а також відвід слідчого, прокурора,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді вирішено повернути скаргу ОСОБА_6 на рішення, дії та бездіяльність слідчого, а також відвід слідчого, прокурора у кримінальних провадженнях №0000309 від 27.02.2024 року та №0000227 від 12.02.2024 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що з поданої ОСОБА_6 скарги вбачається, що предметом її оскарження є різні рішення, дії та бездіяльність як слідчих, так і прокурорів, а також їх відвід від участі у двох різних кримінальних провадженнях, тобто заява ОСОБА_6 є заплутаною та стосується оскарження різних рішень, дій, бездіяльності та відводів у двох кримінальних провадженнях.

Разом з тим заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства. За таких обставин, беручи до уваги вищезазначені положення нормативно-правових актів та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя робить висновок, що написання ОСОБА_6 заплутаної скарги та одночасне оскарження ним в одній скарзі різних рішень, дій, бездіяльності слідчих, а також відвід слідчих та прокурорів, вказує на його зловживання.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що слідчий суддя безпідставно повернув його скаргу, оскільки повинен був розглянути її по суті та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_6 просить задовольнити його скаргу та дослідити документи, додані ним до апеляційної скарги, а саме ухвали слідчих суддів, відповіді Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, інші процесуальні документи.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 422 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу відсутності прокурора.

Апеляційний розгляд справи проведений за відсутності заявника ОСОБА_6 , який видалений із зали суду за порушення порядку судового засідання на підставі ч.1 ст. 330 КПК України, оскільки ОСОБА_6 неодноразово попереджався головуючим по справі про недопустимість дій, спрямованих на порушення порядку в залі судових засідань. Незважаючи на те, що ОСОБА_6 було попереджено, що у разі його відмови підкорятися розпорядженням головуючого, він буде видалений з зали судового засідання, апелянт продовжував вести себе зневажливо до судді-учасника колегії, на зауваження не реагував, тому враховуючи поведінку ОСОБА_6 в залі судового засідання, порушення ним порядку, не реагування на зауваження головуючого судді, апеляційний суд вважав за необхідне видалити його з зали судового засідання до закінчення судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

На підставі аналізу змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона вищенаведеним нормам кримінального процесуального закону відповідає в повному обсязі з огляду на наступне.

На підставі аналізу змісту копії скарги, поданої ОСОБА_6 до слідчого судді суду 1-ої інстанції вбачається, що він звернувся зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м.Миколаєві у кримінальному провадженню №0000227 від 12.02.2024 року та кримінальному провадженню №0000309 від 27.02.2024 року, та просив задовольнити його скаргу у повному обсязі, скасувати постанови слідчих Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві у кримінальних провадженнях №0000309 від 27.02.2024 року та №0000227 від 12.02.2024 року, вирішити питання щодо поданих ним клопотань та інших фактів, відсторонити згідно ст.ст.77, 80, 83 КПК України слідчих ТУ ДБР у м.Миколаєві, прокурорів, також повідомляв про необхідність забезпечення його права на доступ до слідства і матеріалів згідно ст.ст.127 132, 176, ч.1 ст.177, ст.178 КПК України.

Колегія суддів наголошує на тому, що завданнями кримінального провадження, згідно положень ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження бездіяльності слідчого, що виникає у скаржника, лише у разі нездійснення слідчим тих інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто необхідно встановити дві обставини: які дії слідчий зобов`язаний вчинити згідно КПК України і не вчинив, а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком.

Апеляційний суд вважає правильним посилання слідчого судді на те, що скарга на рішення, дію чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування повинна бути ясно викладеною, точною в описанні, вільною від суперечностей, переконливою, лаконічною, не заплутаною та стосуватися певного конкретного рішення, дії чи бездіяльності в одному кримінальному провадженні, щоб об`єктивно можна було зрозуміти факти, на які скаржиться заявник, та які підстави для своєї скарги він наводить.

В той же час, як підтверджується змістом поданої ОСОБА_6 скарги, предметом її оскарження є різні рішення, дії та бездіяльність як слідчих, так і прокурорів, а також їх відвід від участі у двох різних кримінальних провадженнях, тобто скарга ОСОБА_6 є заплутаною та стосується оскарження різних рішень, дій, бездіяльності та відводів у двох кримінальних провадженнях.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку про те, що такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані як зловживання процесуальним правом.

При цьому, положення КПК України не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання.

Апеляційний суд, із врахуванням положень ст. 303 КПК України, а також того, що кримінальним процесуальним законодавством визначено право звернення із оскарженням лише чітко визначеного законодавством переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, та лише визначеним законодавством певним колом осіб, що мають відповідний процесуальний статус та у встановлені строки, приймаючи до уваги те, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства, погоджується із висновком слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_6 , з якої убачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною та підлягала поверненню заявнику.

Додані ОСОБА_6 до апеляційної скарги процесуальні рішення слідчих суддів, а також ТУ ДБР у м.Миколаєві, не спростовують цих правильних висновків слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, та із застосуванням положень ст.ст. 303-304 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність повернення скарги, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 309, 370, 404-407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2024 року про повернення скарги ОСОБА_6 на рішення, дії та бездіяльність слідчого, а також відвід слідчого, прокурора залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4