Справа №333/783/25
Провадження №1-кс/333/523/25
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі лейтенант Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002440 від 23.03.2024 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця 2 кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі лейтенант Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0002440 від 23.03.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старгий солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 21.01.2024, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділів військової частини, поблизу АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв.

Таким чином, ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення

У зв`язку із внесеними змінами до КПК України, які набрали чинності, поточна редакція - редакція від 10.09.2022, підстава - 2531-IX, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України (тримання під вартою) - Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. (Частину четверту статті 183 доповнено абзацом восьмим згідно із Законом № 2198-IX від 14.04.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2531-IX від 16.08.2022).

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив суд задовольнити його та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання, Додатково пояснив, що перебував на службі місяці три, прийняв присягу, навчання не пройшов. 23 пішов з військової частини. Жінка із чоловіком, які були місцеві, купили йому резинові капці, та білет до Рахова. Коли приїхав пішов відразу до військомату, там був лейтенант, прізвище не пам`ятає, якому він розповів чого не хоче повертатися до військової частини. Перебував вдома, не переховувався не від кого.

Захисник ОСОБА_9 заперечував проти клопотання, вважає що запобіжний захід не потрібно обирати у зазначеному кримінальному провадженні. Доводи прокурора та слідчого не обґрунтовані та нічим не підтвердженні. Свідки в цьому кримінальному провадженню вже допитані. ОСОБА_6 не переховувався, перебував вдома, доглядав з дружиною, яка є пенсіонером та дітьми, один з яких є інвалідом, ходив до лікарні, аптеки, магазину, заробляв кошти. Крім того слідчим також перевірено, що після того як ОСОБА_6 пішов з військової частини, він пішов до ТЦК, надав свій військовий квиток, і йому проставили що він дійсно знятий з військового обліку. Захисник при розгляді клопотання просить врахувати стан здоров`я підозрюваного, згідно останнього висновку ВЛК та похилий вік.

Судом встановлено, що 23.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину за ч. 4 ст. 408 КК України (кримінальне провадження №0002440).

27.01.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке вручено підозрюваному.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби; протоколами допитів свідків, які пояснили обставини вчиненого кримінального правопорушення; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення

ОСОБА_6 в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема самовільно покинув місце несення служби, обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби

З матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана протиправна діяльність ОСОБА_6 створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік», складає 242240 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де несе службу підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби;

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору

Керуючись 2, 176, 177, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити в повному обсязі.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком в межах досудового розслідування.

Строк дії ухвали рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.01.2025 року, з 16-30 години.

Ухвала діє до 28.03.2025 року включно.

Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де несе службу підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суд, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання або служби.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1