Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/533/24
Провадження № 1-кп/376/104/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2025 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 241 160 30 0000 63 від 25.01.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно непрацюючого, розлученого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Кабінету Міністрів № 340 від 08.05.1993 про затвердження положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі МВС України.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Відповідно до пункту 20 Порядок видачі посвідчень водія та позбавлення права на керування транспортними засобами «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів. Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

В квітні 2023 року у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_4 у квітні 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов оголошення в соціальній мережі «Телеграм» щодо продажу бланків посвідчень водія та зробив замовлення бланку посвідчення водія на власне ім`я.

В подальшому, з метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_4 надав невстановленій особі, свої фотознімки та анкетні дані для подальшого їх внесення до підробленого документу, які вказана особа використала під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія Серії НОМЕР_1 видане 11.04.2023. Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа у невстановлений час та місці виготовила підроблений документ - посвідчення водія, яке надає право керувати транспортними засобами та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія Серії НОМЕР_1 видане 11.04.2023, в яке внесла анкетні дані, фотографію ОСОБА_4 та категорію «В».

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, поштою переслала ОСОБА_4 підроблений офіційний документ, який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме, посвідчення водія Серії НОМЕР_1 видане 11.04.2023 на ім`я ОСОБА_4 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», з метою його використання іншою особою.

Крім цього, 25.01.2024, близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався АД Н-02, 385 км, поруч з поворотом в с. Пищики Білоцерківського району Київської області був зупинений поліцейським ВРПП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху України.

В подальшому, на вимогу працівників поліції, відповідно до підпункту а) пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити для перевірки документи, що підтверджують наявність права керування транспортними засобами, 25.04.2024 о 16 год. 47 хв. ОСОБА_4 достовірно знаючи, що посвідчення водія є підробленим, оскільки ОСОБА_4 не пройшов медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не склав теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі МВС України, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частинні підтвердження права на керування транспортними засобами, маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме бланк посвідчення водія на власне ім`я, серійний номер НОМЕР_1 видане 11.04.2023, бланк який за способами друку та спеціальними елементами захисту не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке попередньо придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.

Під час досудового розслідування 16.02.2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 була укладена Угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та узгоджують вид покарання за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просили її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їм зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Сквирського відділом Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність та достатність призначення обвинуваченому покарання, за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Довідки Міністерства внутрішніх справ про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, Висновок експерта від 05.02.2024року № СЕ-19/111-24/6226-ДД вартість витрат складає 1514,56 грн., які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо речових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,66,67,70, 358 КК України, ст. ст. 100,368 371,373,374,376,392 395,468, 469,470,472 476, 532 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду, укладену 16.02.2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України в кримінальному провадженні № 120 00 63, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.01.2024 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень,

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази:

Бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 від 11.04.2023 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться у спеціальному пакунку WAR0125540 та приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1514,56 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя: ОСОБА_1