Справа №295/68/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого :

07.02.2022 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 грн.,

14.04.2022 Богунським районним судом м. Житомира за ст. ст. 185 ч.2, 75, 76 ч.1 п.1, 2 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Засуджений 13.12.2023 Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.4, 69, 70 ч.1, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Засуджений 29.02.2024 Богунським районним судом м. Житомира за ст. ст. 185 ч.4, 15 ч.2, 185 ч.4, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку 02.04.2024

Кінець строку 02.04.2029

в с т а н о в и в :

Адміністрація ДУ "Житомирська виправна колонія (№4)" звернулася з поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886 ІХ стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі.

Прокурор подання підтримав.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України 3886-ІХ від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2022 ОСОБА_3 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 грн.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки: 02.01.2022 на суму 362 грн. 32 коп.

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 14.04.2022 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, з іспитовим строком на 1 рік.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки : 04.01.2022 на суму 362 грн. 32 коп.

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 13.12.2023 ОСОБА_3 засуджено за ст. ст.. 185 ч.2, 186 ч.4, 69, 70 ч.1, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_3 три епізоди крадіжок : 1) 14.02.2022 на суму 290 грн. 83 коп.; 2) 20.02.2022 на суму 363 грн. 78 коп.; 3) 21.02.2022 на суму 363 грн. 78 коп.

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 29.02.2023 ОСОБА_3 засуджено за ст. ст. 185 ч.4, 15 ч.2, 185 ч.4, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 5 років 2 місяців позбавлення волі. За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив три епізоди крадіжок: 25.11.2023 на суми: 899 грн. 00 коп.; 1666 грн.; 26.11.2023 на суму 665 грн. 00 коп.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2481 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2684 грн.

Таким чином, законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 № 3886-IX, встановлено, що дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає адміністративна відповідальність, передбачена ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально - караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання за вирокам: Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2022; від 14.04.2022; від 13.12.2023 в частині призначеного покарання за ст.185 ч.2 КК України; від 29.09.2024, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Водночас, в іншій частині вироку Богунського районного суду м.Житомира від 13.12.2023 ОСОБА_3 засуджений за ст.186 ч.4 КК України, який є кримінально караним.

За таких обставин вчинене засудженим інше діяння за даним вироком суду від 13.12.2023 на даний час вважаються кримінально караним та не впливає на призначене йому покарання.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання призначеного за вироками Богунського районного суду м.Житомира: від 07.02.2022 за ст.185 ч.1 КК України; від 14.04.2022 за ст.185 ч.2 КК України; від 13.12.2023 за ст.185 ч.2 КК України; від 29.02.2024 за ст.ст.185 ч.4, 15 ч.2, 185 ч.4 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений вироком Богунського районного суду м.Житомира від 13.12.2023 за ст.186 ч.4 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 4 років позбавлення волі.

Початок строку покарання та зарахування відповідно до ч.5 ст. 72 КК України застосовувати за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 29.02.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1