Провадження 11-кп/824/2321/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000143 від 14.08.2024 за апеляційною скаргою прокурорки Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2024 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Велика Олександрівка Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружину, є учасником бойових дій, працюючого неофіційно кінологом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.04.2024 вироком Бородянського районного суду Київської області за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн;

на підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України ухвалено вирок Бородянського районного суду Київської області від 29.04.2024 виконувати самостійно;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Бородянського районного суду Київської області від 29.04.2024 за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, 14 серпня 2024 року, близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи у лісосмузі поблизу с. Петропавлівська Борщагівка, знайшов на землі зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та поклав до кишені штанів, тим самим незаконного придбав та зберігав без мети збуту для особистого виживання речовину, що відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін. В подальшому, був затриманий працівниками поліції, якими під час особистого обшуку у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 1,682 г.

В апеляційній скарзі прокурорки указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судом закону, який підлягав застосуванню. В обгрунтування доводів скарги вказала, що чинним законодавством передбачено, що у разі вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення під час відбування покарання встановленого попереднім вироком, суд повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Так, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Бородянського районного суду Київської області за ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяць та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. На думку прокурорки, при порушенні обвинуваченим умов застосування положення про звільнення від відбування покарання з випробування судом повинно бути призначене покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України. Просила вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29.04.2024, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, в решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурорки підтримав, підтвердив її доводи та просив задовольнити;

обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурорки;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурорки підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції в частині обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оспорюються, підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурорки в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає їх переконливими та такими, які ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частин першої та другої ст. 65 КК України покарання призначається у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається із вироку, суд, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винуватого, який має середню освіту, працює неофіційно кінологом та має середньомісячний заробіток близько 9 000 гривень, утримує трьох неповнолітніх дітей та дружину, яка не працює, є учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 рік, відсутність потерпілих. У якості обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь обвинуваченого у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини та наявність статусу багатодітного батька, а обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно з ст. 67 КК України суд визнав рецидив кримінальних правопорушень.

Водночас, при призначенні ОСОБА_7 місцевим судом мінімального покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу, без належної уваги залишилися дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти громадської безпеки через, через нетривалий час, менше 4-х місяців вчинив новий умисний злочин, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.

Наведене, на переконання колегії суддів свідчить про явну схильність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень та небажання останнього стати на шлях виправлення. Наведене приводить колегію суддів до переконання, що мінімальне покарання у виді штрафу не сприятиме досягненню мети покарання, визначеної ч.2 ст.65 КК України.За наявності зазначених вище обставин, колегія суддів вважає, що відповідати вимогам ч.2 ст.65 КК України, тобто бути таким, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Крім цього, поза належною увагою місцевого суду залишилось те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення під час дії іспитового строку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Місцевий суд встановив, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 3 місяці та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 рік. В подальшому, ОСОБА_7 14 серпня 2024 року, тобто в період іспитового строку, вчинив нове кримінальне правопорушення. В той же час, всупереч вимогам ст. 72, 78 КК України, при призначенні обвинуваченому покарання місцевий суд не застосував положення ст. 71 КК України та безпідставно ухвалив рішення про те, що вирок Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року належить виконувати самостійно.

У зв`язку із викладеним, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурорки задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок. ОСОБА_7 призначити за ч.2 ст.309 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29.04.2024 та остаточне покарання ОСОБА_7 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати із моменту взяття ОСОБА_7 під варту у ході звернення вироку до виконання.

В решті вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ _________________________ _________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4