УХВАЛА

Справа № 149/961/25

Провадження №1-кс/149/222/25

31.03.2025 р. м. Хмільник

Слідча суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000170, внесеному до ЄРДР 09 березня 2025 року, кваліфікованому за ч. 1 ст. 194 КК України, про накладення арешту,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2025 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області вчетверте надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000170 від 09 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Так, досудовим слідством встановлено, що ТОВ «САНАТОРІЙ «ПОДІЛЛЯ»» на праві приватної власності належить насосна станція, що розташована за адресою: вул. Курортна, буд. 2Н, м. Хмільник Вінницької області, територія якої межує з земельною ділянкою 2,9256 га, кадастровий номер якої :00:004:1591, яка відчужена ОСОБА_4 із земель комунальної власності Хмільницької міської ради на підставі договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2023 року. В межах вказаної земельної ділянки прокладений водопровід насосної станції. Належна Санаторію «ПОДІЛЛЯ» насосна станція та прокладений від неї трубопровід є комплексним об?єктом інженерної інфраструктури, який забезпечує водопостачання Санаторію «ПОДІЛЛЯ», та є об?єктом, без функціонування якого здійснення господарської діяльності не вбачається за можливе.

08 березня 2025 року невстановленими особами, що діють в інтересах власника земельної ділянки, що межують з територією насосної станції, та через які проходить водопровід насосної станції ТОВ «САНАТОРІЙ «ПОДІЛЛЯ»», було самовільно здійснено руйнування цього водопроводу, виведено мережі водопостачання Санаторію «Поділля» зі справного стану, що спричинило зупинку роботи Санаторію через відсутність водопостачання, чим спричинило Санаторію матеріальний збиток на загальну суму 547 427,16 грн.

У зв`язку з тим, що 19 березня 2025 року на адресу СВ Хмільницького РВП надійшов цивільний позов від директора ТОВ "Санаторій Поділля", з метою забезпечення відшкодування шкоди, прокурор просила накласти арешт у формі заборони відчуження, розпорядження, користування (в тому числі і будівництва) на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:1591, що на праві приватної власності належить ФОП ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задоволити.

Клопотання за клопотанням прокурора розглядається без виклику власниці майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, дійшла наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За загальними правилами, передбаченими п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно серед інших підозрюваного, особи, як в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Згідно з п. 1, п. 3, п. 5- 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Зі змісту клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту обумовлена забезпеченням відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме руйнування водопроводу, внаслідок чого виведено мережі водопостачання Санаторію «Поділля» зі справного стану, що спричинило зупинку роботи Санаторію та матеріальний збиток на загальну суму 547 427,16 грн., відтак заявлена правова підстава арешту майна передбачена п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 або будь-якою іншою особою кримінального правопорушення.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

На стадії вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Фактів та інформації, які б переконливо свідчили про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах не міститься.

Так, підозру у вказаному кримінальному провадженні жодній особі (в тому числі і власнику майна) не повідомлено, доказів щодо проведених заходів на встановлення осіб, які пошкодили шляхопровідні труби, пояснень власниці майна не надано. Крім того, прокурором не надано суду витяг з ЄРДР, щодо кримінального провадження, в межах якого вона звернулась із клопотанням.

Також суду не надано доказів того, що саме ОСОБА_4 є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) третіх осіб.

Крім того, прокурором не доведено співмірності розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з вартістю майна, на яке вона просить накласти арешт у найбільш обтяжливий із передбачених КПК України спосіб, та доказів ризику відчуження або втрати вказаного майна.

Враховуючи викладене, беручи до уваги неспівмірність цілей слідства із ступенем втручання у право власності ОСОБА_4 , недоведеність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, недоведеність наявності обґрунтованої підозри, недоведеність того, що ОСОБА_4

несе цивільно-правову відповідальність за заподіяну шкоду, співмірності розміру заподіяної шкоди із вартістю нерухомого майна, на яке прокурор просить накласти арешт, суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідча суддя,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02 квітня 2025 року о 16 год. 35 хв.

Слідча суддя: