Провадження № 1-кс/752/9470/24
У Х В А Л А

17 грудня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0003001 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0003001 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Клопотання обгрунтовується тим, що у провадженні СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0003001 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2024 у період часу з 19 год. 00 хв. по 22 год. 32 хв. невстановлена особа шахрайським шляхом, із використанням незаконних операцій електронно-обчислювальної техніки незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 12583654 грн. 00 коп., які знаходились на банківському рахунку АТ "ОТП Банк" № НОМЕР_1 , що належать ТОВ "Український центр обслуговування конференцій" завдавши зазначеному товариству збитку в особливо великих розмірах.

Крім цього, 03.10.2024 року надійшла заява від ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що 02.10.2024 року у період часу з 19 год. 00 хв. по 22 год. 32 хв. невстановлена особа шахрайським шляхом, із використанням незаконних операцій електронно-обчислювальної техніки незаконно заволоділа грошовими коштами у розмірі 596018 грн. 00 коп., які знаходились на банківському рахунку НОМЕР_2 , який належить ФОП ОСОБА_4 .

Слідчий зазначав, що в ході відпрацювання доручення у порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділом ДКП було встановлено банківський рахунок, на який відбулося списання грошових коштів заявника:

02.10.2024 з банківського рахунку № НОМЕР_2 , ФОП ОСОБА_4 АТ "ОТП БАНК" на ФОП ОСОБА_5 (Код: НОМЕР_3 ) номера банківських рахунків: № НОМЕР_4 ПАТ "БАНК ВОСТОК" 8-ма транзакціями на загальну суму 1832981 грн.; НОМЕР_7АТ «ПУМБ» 3-ма транзакціями на суму 793200 грн.;

02.10.2024 о 19:17 з рахунку № НОМЕР_5 ФОП ОСОБА_6 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на ФОП ОСОБА_7 , номер рахунку № НОМЕР_6 ПАТ "БАНК ВОСТОК" 3-ма транзакціями на загальну суму 702664 грн.

У зв`язку з чим прокурор зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках№ НОМЕР_4 на загальну суму 1832981 грн., НОМЕР_8 на загальну суму 702664 грн., відкритих в ПАТ "БАНК ВОСТОК" з метою забезпечення його спеціальної конфіскації, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та зупинити видаткові операції з грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Прокурор у судовому засіданні відсутній, до суду звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити.

У судовому засіданні власники майна відсутні, прокурор просив розглядати клопотання за його відсутності, що було прийнято слідчим суддею до уваги.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню за наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0003001 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

За даними матеріалів клопотання відбулося списання грошових коштів за наступними рахунками:

02.10.2024 з банківського рахунку № НОМЕР_2 , ФОП ОСОБА_4 АТ "ОТП БАНК" на ФОП ОСОБА_5 (Код: НОМЕР_3 ) номера банківських рахунків: № НОМЕР_4 ПАТ "БАНК ВОСТОК" 8-ма транзакціями на загальну суму 596018 грн. 00 коп.

Будь-яких інших доказів на підтвердження списання грошових доказів матеріали клопотання не містять.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту прокурор просив накласти арешт на майно третіх осіб з підстав його спеціальної конфіскації майна у майбутньому, а також з відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, спеціальної конфіскації.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї ж статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно частини четвертої статі 96-2 КК України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

З огляду на зазначене вище, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки існує ймовірність того, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що як вже було зазначено, жодній особі у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру, як і не пред`явлено обвинувачення, та відповідно не засуджено.

Відтак, правові підстави для задоволення заявленого клопотання в частині накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення відсутні.

При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0003001 від 03.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України , задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку: НОМЕР_4 на загальну суму 596018 грн. 00 коп., відкритого в ПАТ "БАНК ВОСТОК" та зупинити видаткові операції, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1