Справа № 572/1404/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп/102/24/572/1404/22 0000128) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

11.04.2022 року поліцейський СРПП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області сержант поліції ОСОБА_7 , якого прийнято на службу в Національну поліцій України згідно наказу № 223 від 04.01.2021 та призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, при цьому в подальшому присвоєно спеціальне звання сержант поліції, разом із інспектором СРПП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , якого прийнято на службу в Національну поліцію України згідно наказу № 56 від 06.03.2022 та призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, при цьому в подальшому присвоєно спеціальне звання лейтенант поліції - перебували на чергуванні в складі автопатруля з позивним «ГРОНО-18», на службовому автомобілі «SKODA RAPID» д.н.з. на синьому фоні НОМЕР_1 , у форменому одязі, спеціальними особистими жетонами, нагрудним відео-реєстратором, екіпіровані спеціальними засобами та вогнепальною зброєю, та які відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», наділені повноваженнями щодо забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку, та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, приблизно о 14 год. під час здійснення патрулювання по вул. Молодіжна в с. Цепцевичі, Сарненського району Рівненської області, на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» здійснили зупинку транспортного засобу «SKODA ОСТАVІА», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки водій порушив п.п. 2.3 (в) а 9.9 (б) Постанови КМУ 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху України.

Під час спілкування з водієм, останнього було попереджено про здійснення фіксації розмови за допомогою нагрудної боді-камери та у відповідності зі ст. 278 КУпАП, було розпочато підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, яку у відповідності до положень ст. 222 КУпАП та п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» уповноважені здійснювали працівники поліції відповідно до покладених завдань.

ОСОБА_9 увів в оману працівників поліції, назвавши несправжні анкетні дані, з метою уникнення від притягнення його до адміністративної відповідальності. Після цього, на місце події прибула група невстановлених досудових розслідуванням осіб, серед яких був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - батько ОСОБА_9 , котрий висловлював вимоги працівникам поліції відпустити його сина, чим впливав на працівників правоохоронного органу, з метою перешкоджання їх законній діяльності, а невстановлені особи в свою чергу теж перешкоджали працівникам поліції здійснювати свою законну діяльність, заблокувавши їх та шарпаючи за однострій.

Після цього, ОСОБА_9 здійснив спробу втекти з місця події та побіг в напрямку провулку Замкового с.Цепцевичі Сарненського району, а працівники поліції в свою чергу почали здійснювати заходи, спрямовані на затримання порушника, зокрема ОСОБА_7 побіг за останнім, під час спроби вирватися від юрби втратив нагрудну боді-камеру ВК2052. Наздогнавши ОСОБА_9 на території житлового господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 намагався затримати ОСОБА_10 , однак ОСОБА_5 , наздогнавши вище вказаних осіб, зокрема ОСОБА_7 , цього ж дня в пероід часу з 14.30 год. по 15.00 год. (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, розуміючи протиправний характер своїх дій, відмовляючись виконувати законну вимогу поліцейського не перешкоджати законній діяльності працівників поліції, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком руки по обличчю та один удар кулаком руки по тулубу, в результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді синця обличчя справа та синця передньої поверхні грудної клітки справа, які згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав повністю. По суті обвинувачення пояснив, що дійсно в обідню пору 11 квітня 2022 року йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що сина обвинуваченого зупинили працівники поліції та не відпускають. По прибуттю на місце зупинки обвинувачений побачив, що його син перебуває в поліцейському автомобілі, дверцята в якому були заблоковані. В цей час на місце події почали збиратись сторонні люди, однак, обвинувачений пояснив, що йому невідомо з яких причин вказані особи почали збиратись. Вказані особи почали вимагати у працівників поліції відпустити сина обвинуваченого, однак, зі слів обвинуваченого поводились виключно чемно та спокійно, жодним чином не перешкоджаючи працівникам поліції виконувати свої обов`язки.

Обвинувачений не заперечує, що скориставшись ситуацією, син почав втікати, переслідувати останнього почав поліцейський ОСОБА_7 .

Зі слів обвинуваченого він прослідував за вказаними особами, яких наздогнав на подвір`ї ОСОБА_12 , де потерпілий утримував сина на землі.

Обвинувачений повідомив, що він перепитав у поліцейського що саме стало причиною затримання, після чого ОСОБА_7 відпустив сина, який втік, а поліцейський залишився на місці.

Обвинувачений вказує, що поліцейський добровільно відпустив сина, жодного фізичного впливу для цього безпосередньо обвинувачений щодо потерпілого не вживав, однак, не заперечує, що після цього поліцейський не переслідував сина, залишившись на подвір`ї ОСОБА_12 .

Таку поведінку поліцейського обвинувачений пояснює тим, що останній ймовірно втомився. Крім цього, обвинувачений заперечує факт наявності на потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень на той момент.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, які судом визнаються, відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України належними, допустимими та достатніми, суд дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Із наданого суду стороною обвинувачення витягу з ЄРДР встановлено, що 11 квітня 2022 року Сарненським РВП ГУ НП в Рівненській області із правовою кваліфікацією ч.2 ст.345 КК України зареєстровано повідомлення за фактом спричинення ОСОБА_5 цього ж числа приблизно о 15 год. тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків (а.к.п.1).

В ході огляду місця події, здійсненого на підставі добровільної письмової згоди власника ОСОБА_13 , встановлено, що місцем події являється територія житлового господарства, що по АДРЕСА_2 . Територія господарства огороджена по периметру дерев`яним парканом, вхід здійснюється через хвіртку. На території господарства розміщений житловий будинок господарські приміщення, знаходиться автомобіль.

Під час огляду місця події, який здійснювався за участю потерпілого ОСОБА_7 , останній вказав на місце подвір`я, де він намагався застосувати до правопорушника спецзасіб кайданки, під час чого невідома особа чоловічої статі наніс йому два удари кулаком руки в обличчя та по тулубу.

На місці події виявлено сліди низу взуття, які зафіксовані на фотознімках та вилучені в ході огляду місця події (а.к.п.9, 10-13).

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_7 показав, що 11 квітня 2022 року він із інспектором ОСОБА_8 заступили на добове чергування, прибувши до с.Цепцевичі Сарненського району Рівненської області.

Під час патрулювання у с.Цепцевичі було помічено автомобіль марки «Шкода Октавія», який рухався з порушенням Правил дорожнього руху, а саме : водій не був пристебнутий паском пасивної безпеки.

Вказаний транспортний засіб було зупинено, водію повідомлено про причини зупинки та про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Однак, оскільки водій, який не мав документів та назвався ОСОБА_14 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, яке підтвердилось під час огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Потерпілий вказує, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення на місце зупинки транспортного засобу приїхав обвинувачений, із яким було біля 2 десятків інших сторонніх осіб, які почали вимагати припинити складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

В ході вказаних подій до потерпілого підійшов ОСОБА_5 , який висловлював погрози фізичною розправою, хоча чітко усвідомлював, що потерпілий є працівником правоохоронного органу, оскільки він був у форменому одязі та надав на вимогу обвинуваченого службове посвідчення.

Внаслідок дій вказаних осіб, які відтісняли поліцейських від службового автомобіля, водій, який назвався ОСОБА_15 , втік.

Потерпілий пояснив, що він розпочав наздоганяти порушника, під час чого хтось із присутніх вибив у нього з одягу нагрудну боді-камеру. В ході переслідування він наздогнав вказану вище особу, мав намір застосувати щодо нього спецзасіб кайданки, про що повідомив порушника, однак, не зміг затримати останнього, оскільки в цей час на подвір`я, де перебував порушник та потерпілий, забіг обвинувачений ОСОБА_5 , який наніс потерпілому удар кулаком у скроню, а після удар в область грудей.

ОСОБА_7 вказує, що серед інших осіб ОСОБА_5 був найбільш активним, відтісняючи поліцейських від службового авто та перешкоджаючи складанню матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, саме він висловлював погрози на адресу працівників поліції та саме завдяки його діям, правопорушнику вдалося уникнути притягненню до адміністративної відповідальності.

В ході проведеного під час досудового розслідування із потерпілим ОСОБА_7 упізнання за фотознімками, останній як на особу, яка 11 квітня 2022 року перебуваючи на території житлового господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , нанесла йому тілесні ушкодження, вказав на ОСОБА_5 (а.к.п.36-38).

Крім цього, в ході слідчого експерименту із потерпілим, останній відтворив обставини, за яких 11 квітня 2022 року невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження, що доводиться протоколом вказаної слідчої дії від 12 квітня 2022 року. Так, в ході цієї слідчої дії ОСОБА_7 повідомив, що під час затримання ОСОБА_9 , стосовно якого потерпілий намагався застосувати спецзасіб кайданки, до нього наблизився ОСОБА_5 , та ставши обличчям до потерпілого, наніс йому один удар кулаком лівої руки в область правого ока, після чого завдавши ще один удар в область грудної клітини, продемонструвавши на статистові механізм та послідовність нанесення ударів (а.к.п.38-40).

Із наданої суду стороною обвинувачення довідки від 11 квітня 2022 року, за підписом лікаря ОСОБА_16 , вбачається, що при огляді в приміщенні травмпункту КНП «Сарненська ЦРЛ» цього ж числа ОСОБА_7 встановлено діагноз : забій м`яких тканин обличчя справа і правої половини грудної клітки; травма тілесні ушкодження, отримані під час виконання службових обов`язків (а.к.п.47).

Висновок експерта №93+медичні документи від 12 квітня 2022 року проведеної в межах даного кримінального провадження судово-медичної експертизи, доводить, що ОСОБА_7 звертався за медичною допомогою до лікаря в травмпункт КНП «Сарненська ЦРЛ» 11 квітня 2022 року, де встановлено діагноз : забій м`яких тканин обличчя справа і правої половини грудної клітки.

При судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1.синця обличчя справа; 1.2. синця передньої поверхні грудної клітки справа.

Ці ушкодження виникли внаслідок травматичних (ударних) дій тупим твердим предметом (предметами) із обмеженою контактуючою поверхнею. В даному випадку експерт утруднюється встановити конкретні особливості травмуючої поверхні предмета (предметів), яким (якими) було завдано зазначених ушкоджень ОСОБА_7 , та як певні характеристики та обриси травмуючої поверхні (поверхонь) на шкірі оглянутого (в межах наявних ушкоджень) не відобразилися.

Термін заподіяння цих ушкоджень (враховуючи відповідний колір, нечіткі межі синців), може відповідати 11 квітня 2022 року (що не суперечить даті травмування на яку вказував оглянутий та яка зазначена в постанові).

Ці ушкодження (в своїй сукупності та окремо) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п.48-49).

Сторона захисту просила не приймати до увагу медичну довідку від 11 квітня 2022 року, достовірність якої стороною кримінального провадження ставиться під сумнів, а також визнати висновок судово-медичного експерта №93+медичні документи від 12 квітня 2022 року недопустимим доказом, оскільки він, на думку сторони захисту, отриманий із порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки медична документація експерту надавалась потерпілим, а не слідчим.

Статтею 86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок призначення експертизи у кримінальному провадженні регламентовано ст.ст.242-244 КПК України.

Статтею 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог вказаної вище норми слідчим постановою від 12 квітня 2022 року призначено проведення судово-медичної експертизи щодо потерпілого, проведення якої доручено завідуючій Сарненського МВ КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» РОР ОСОБА_17 .

Отже, судово-медичну експертизу було проведено у відповідності до вимог КПК України уповноваженою особою та на підставі відповідного процесуального документу слідчого, через що відсутні правові підстави для визнання наведеного вище доказу, а саме : висновку судово-медичної експертизи, недопустимим доказом.

За клопотанням сторони захисту ухвалою Сарненського районного суду рівненської області від 26 вересня 2024 року у даному кримінальному провадженні призначено повторну судово-медичну експертизу, оскільки захистом ставилась під сумнів наявність у потерпілого взагалі будь-яких тілесних ушкоджень станом на 11-12 квітня 2022 року.

Висновок експерта №31-921-2024 від 10 березня 2025 року повторної судово-медичної експертизи доводить, що клінічний діагноз ОСОБА_7 , вказаний лікарем травмпункту КНП «Сарненська ЦРЛ» ОСОБА_16 , а саме : «забій м`яких тканин обличчя справа та забій м`яких тканин правої половини грудної клітки» був підтверджений (верифікований) під час проведення судово-медичної експертизи.

Вказаний висновок стверджує, що при проведенні судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_7 ( в квітні 2022 року) у разі наявності лише такого об`єкту експертного дослідження як довідка (в даному випадку довідка травмпункту), експертиза встановила б (враховуючи не обґрунтованість клінічних діагнозів) відсутність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Однак, із висновку судово-медичного експерта №93+медичні документи від 12 квітня 2022 року, вбачається, що об`єктом дослідження експерта була не виключно довідка від 11 квітня 2022 року, за підписом лікаря ОСОБА_16 , а висновок експертом здійснювався після безпосереднього огляду потерпілого та виявлення певних тілесних ушкоджень на момент огляду.

Отже, суд вважає встановленим факт наявності у потерпілого вказаних в обвинувальному акті тілесних ушкоджень.

Надані суду стороною обвинувачення копії графіку чергувань СРПП Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області за період з 11 квітня по 17 квітня 2022 року та посадових інструкцій інспектора сектору реагування патрульної поліції Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області від 26 лютого 2022 року, доводять, що як потерпілий ОСОБА_7 , так і свідок ОСОБА_8 , станом на 11 квітня 2022 року дійсно перебували на службі та знаходились в наряді СРПП, маючи при цьому визначені інструкцією завдання та обов`язки з попередження та виявлення правопорушень, а також відповідного реагування при виявленні таких порушень (а.к.п.69, 70-77, 78-84).

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 показав, що він працює на посаді інспектора СРПП Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області. Під час патрулювання у с.Цепцевичі біля 14 год. ним спільно з напарником ОСОБА_7 був зупинений транспортний засіб автомобіль марки «Шкода Октавія», водій якої перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння водій погодився, внаслідок чого такий стан підтвердився.

Зі слів свідка під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо водія, було встановлено, що у нього відсутні документи, після чого на місце зупинки транспортного засобу прибув обвинувачений із іншими сторонніми особами, які почали вимагати відпустити водія транспортного засобу без складання відповідних матеріалів про адміністративне правопорушення, намагались перекинути службовий автомобіль поліції.

Під час цих подій обвинувачений в грубій формі звертався до ОСОБА_7 , вимагав у останнього пред`явити посвідчення поліцейського, що потерпілим було виконано. Однак, обвинувачений почав шарпати потерпілого за одяг, перешкоджав активними діями складанню матеріалів про адміністративне правопорушення, чим скористався водій транспортного засобу і втік з місця.

Свідок пояснив, що потерпілий почав переслідувати вказаного вище водія, а сам свідок намагався проїхати до них на службовому авто, однак, йому перешкоджали сторонні особи, що перебували на місці події.

В подальшому свідок наздогнав потерпілого, який на той момент перебував в одному із подвір`їв, стояв на колінах, на той момент не мав нагрудної боді-камери, повідомивши, що її збив хтось із присутніх.

Свідок підтвердив, що на той момент потерпілий скаржився на біль у грудній клітці та на обличчі мав почервоніння, яке залишається після удару, пояснив, що намагався затримати порушника, але не зміг цього зробити внаслідок завданих йому ударів.

Крім цього, судом допитані свідки у даному провадженні, а саме : ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_9 .

Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , які є володільцями будинковолодіння, на подвір`ї якого відбувались події, вказані в обвинувальному акті, підтвердили, що 11 квітня 2022 року у них на подвір`ї перебували група осіб, серед яких був поліцейський. Зі слів свідків між вказаними особами відбувалась суперечка, в ході якої поліцейський намагався надягнути на одного із чоловіків кайданки.

Детально суть конфлікту та перебіг подій свідки пояснити не могли, оскільки за подальшими подіями не спостерігали, відлучившись у власних справах.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 пояснив, що увесь час перебував у будинку, з приводу обставин, вказаних в обвинувальному акті нічого пояснити суду не може.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що у день описуваних подій бачив на подвір`ї ОСОБА_12 сусіда, жодних обставин з приводу подій, що відбувались у вказаному місці, нічого повідомити не може, оскільки до подвір`я не заходив.

Допитаний судом свідок ОСОБА_20 показав, що є сусідом ОСОБА_12 . 11 квітня 2022 року у себе на подвір`ї ремонтував трактор, почув крики з подвір`я сусідів. Коли свідок зайшов на вказане подвір`я, він побачив поліцейського, який стояв на колінах, запропонував йому допомогу, спитав чи не принести води. Свідок повідомив, що безпосередньо під час конфлікту присутнім не був.

Свідок ОСОБА_9 , який є сином обвинуваченого, показав, що дійсно 11 квітня 2022 року під час керування транспортним засобом був зупинений працівниками поліції, яким не надав документи, оскільки вони були в додатку «Дія», а на місці зупинки транспортного засобу не було інтеренет зв`язку.

Свідок не заперечує, що через запах алкоголю, йому було запропоновано поліцейськими пройти огляд на стан сп`яніння. Однак, в цей час на місце зупинки почали з`їжджатися люди, які поліцейським не перешкоджали. Скориставшись ситуацією свідок втік з місця зупинки транспортного засобу, оскільки злякався, забігши на одне із подвір`їв, де його наздогнав працівник поліції.

ОСОБА_9 пояснив суду, що за ними на подвір`ї з`явились батько та тітка, які почали наполягати на тому, щоб поліцейський його відпустив.

Свідок заперечував факт заподіяння батьком будь-яких ударів працівнику поліції.

Крім цього, допитана судом свідок ОСОБА_22 показала, що 11 квітня 2022 року дійсно прибігла на крики, що почула від господарства ОСОБА_12 , бо проживає неподалік. На подвір`ї побачила хлопця, на якому сидів поліцейський, утримуючи його. Свідок не заперечує, що на місці події був також обвинувачений, який стояв осторонь.

Зі слів свідка, під час вказаних подій хлопець, якого утримував поліцейський, побіг далі, а поліцейський залишився на місці.

За позицією сторони захисту пояснення вказаних вище свідків спростовують обвинувачення, оскільки жоден із них не підтвердив факт нанесення обвинуваченим ударів потерпілому.

Суд не може погодитись із такими аргументами сторони захисту, оскільки більшість свідків пояснили, що не були присутні під час подій, що досліджуються судом.

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_9 , які є родичами обвинуваченого, через що певною мірою, не зацікавлені у встановленні судом істини у справі, дійсно заперечували факт нанесення обвинуваченим ударів потерпілому на подвір`ї ОСОБА_12 .

Однак, їх покази є суперечливими, не узгоджуються з іншими доказами.

Так, свідок ОСОБА_9 пояснив, що під час того, як був затриманий поліцейським на подвір`ї ОСОБА_12 , лежав на землі обличчям вниз, що не дозволяє бачити обставини, що кояться навкруги, однак, запевняє, що під час цього удари поліцейському, який його утримував ніхто не наносив.

Яким чином він зміг побачити що відбувається навкруги, свідок пояснити суду не зміг.

Свідок ОСОБА_22 також не змогла пояснити в який саме момент та в зв`язку із чим поліцейський, який утримував порушника та мав намір застосувати щодо нього спецзасіб, відпустив його та припинив переслідування (такі пояснення свідка як ймовірна втома поліцейського, не є логічними у даній ситуації).

Крім цього, в даному випадку пояснення і самого обвинуваченого є суперечливими, його позиція є нелогічною та не узгоджується з іншими доказами, дослідженими судом.

Так, зі слів обвинуваченого мешканці села, що зібрались на місці події, поводились спокійно, агресії до працівників поліції не виявляли, службове авто не блокували, однак, саме завдяки їх діям, син обвинуваченого зміг залишити місце події. Крім цього, сторона захисту вказує, що тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого, могли бути завдані внаслідок штовханини, яка відбувалась між працівниками поліції та сторонніми особами, що прибули на місце події, однак, факт таких дій з боку вказаних сторонніх осіб обвинуваченим фактично заперечується.

Отже, враховуючи досліджені судом докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

По місцю проживання Старостинським округом №7 Сарненської міської ради ОСОБА_5 характеризується позитивно як особа, скарг відносно якого до Цепцевицького старостинського округу не надходило, підтримує добрі стосунки у сім`ї та із сусідами, за характером працьовитий, доброзичливий, чуйний.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України як в ході судового, так і в ході досудового провадження не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового або громадського обов`язку.

Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки останнього для суспільства органом пробації визначено як середній, що вбачається із наданої суду досудової доповіді.

Суд, враховуючи, відповідно до ст.65 КК України, сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини статті КК України, за якою він притягується до відповідальності, однак, з огляду на відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжує покарання, приймаючи до уваги наслідки кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим - у виді уникнення відповідальності третьою особою обрати щодо ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого, та запобіганню вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, призначивши покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 .

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду (але не довше, аніж на 60 днів, тобто, до 09 червня 2025 року) - з утриманням останнього в СІ м.Рівне.

Зарахувати, відповідно до ст.72 КК України, у строк покарання ОСОБА_6 дні затримання з 11 квітня по 14 квітня 2022 року із розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Відповідно до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта з проведення повторної судово-медичної експертизи у сумі 13 857 грн.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя