Справа №339/131/18
У Х В А Л А

13 березня 2025 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.

з участю секретаря судового засідання Латик В.Є.

прокурора Романів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про зняття судимості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про зняття судимості в обґрунтування якого зазначив, що вироком Болехівського міського суду від 22 травня 2018 року (справа № 339/131/18) його засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» з 09 серпня 2024 року підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна з 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто декриміналізовано (скасовано) кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно розрахунків, проведених відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, Законів про Державний бюджет на відповідний рік, у 2024 році кримінальна відповідальність скасована (коли особа уже притягнута до такої, у тому числі засуджена), якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 3028 грн, у 2023 році - 2684 грн, у 2022 році - 2481 грн, у 2021 році - 2270 грн, 2020 році - 2102 грн і т.д.

Згідно вказаного вироку вартість викраденого ним у 2018 році майна складає 702 грн, що, враховуючи викладені вище норми законодавства України, виключає (скасовує) кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України (на 2018 рік вартість викраденого для настання кримінальної відповідальності має бути не менше 1762 грн).

Наявна в нього судимість підлягає зняттю, оскільки її наявність впливає на кваліфікацію його подальших діянь і погіршує його становище в інших кримінальних провадженнях.

ОСОБА_1 в судові засідання не з"явився повторно, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, його неявка згідно вимог ст. 539 КПК не є перешкодою для розгляду поданого ним клопотання.

Прокурор просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки відповідно до п.2-1 ч.1ст.89 КК України ОСОБА_1 вважається таким, що не має судимості, а тому вказане клопотання є безпідставним.

Заслухавши думку прокурора та вивчивши матеріали клопотання, суд приходить наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно з вимогами ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотання (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Встановлено, що згідно вироку Болехівського міського суду від 22 травня 2018 року затверджено угоду про примирення, укладену 20 квітня 2018 року між потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000203.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1700 грн.

Вирок набрав законної сили 22 червня 2018 року.

Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження 339/131/18 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України засудженим ОСОБА_1 сплачено призначений згідно вироку суду штраф в розмірі 1700 гривень, що підтверджується долученою останнім до матеріалів справи квитанцією від 22 травня 2018 року.

Так, відповідно до ч.1 ст.88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Погашення та зняття судимості є формами припинення судимості.

Статтею 89 КК України закріплено строки погашення судимості. Так, пунктом 5 вказаної статті передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Згідно ч.1 ст.90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 , як особа, яка засуджена до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 грн, протягом року з дня відбуття основного покарання (22 травня 2018 року сплатив штраф), не вчинив нового злочину, а тому у відповідності до пункту 5 статті 89 КК України вважається таким, в якого судимість погашена.

Суд зазначає про те, що погашення судимості настає автоматично (без будь-якого рішення) за збігом визначеного в законі строку (ст. 89 КК України) після фактично відбутого покарання.

Погашення судимості означає, що судимість особи втратила своє правове значення і така особа в подальшому не може зазнавати правообмежень кримінально-правового і загальноправового характеру.

Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №16 «Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості» роз`яснено судам, що можливе зняття лише непогашеної судимості. Якщо буде встановлено, що вона погашена, то клопотання про її зняття залишається без розгляду.

А тому зважаючи на те, що судимість ОСОБА_1 за вироком Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2018 року погашена, а відтак зняттю не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Положеннями ст.538 КПК України передбачено, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що питання про зняття судимості може бути вирішено щодо особи, яка відбула покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі, однак не штрафу, як про це стверджує заявник ОСОБА_1 , а тому додаткового її зняття ухвалою суду не потребує.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зняття судимості слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 372, 376, 538 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зняття судимості відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Головенко О.С.