КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2024 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ з приміщення Ріпкинського районного суду Чернігівської області),

захисника ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ за допомогою власних технічних засобів EasyCon),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ з приміщення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор»),

в с т а н о в и л а :

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2024 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.10.2002 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 30.03.2005 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців;

- 09.02.2006 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 19.09.2014 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 8 місяців;

- 29.12.2014 Чернігівським районним судом Чернігівської області ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 10 місяців;

- 08.06.2015 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 10.12.2015 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 08.06.2017 року;

- 19.02.2018 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 08.05.2018 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 21.04.2020 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 11.02.2021 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 01.03.2023 звільнений з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» у зв`язку із закінченням строку покарання;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно з вироком суду, у період з 20 по 30 квітня 2023 року більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у проміжок часу з 10 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом обману ОСОБА_8 , під приводом отримання у тимчасове користування для особистих потреб, заволодів велосипедом марки «Omega Formula» вартістю 2750 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того, 31 травня 2023 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно із залу вказаного будинку викрав ноутбук марки «НР 250 G8», вартістю 11 266 грн., що належить Тарасо-Шевченківському закладу загальної середньої освіти І-III ст. Любецької селищної ради, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2024 року скасувати, а матеріали кримінальної справи повернути до суду першої інстанції на новий розгляд по суті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуваний вирок суду підлягає безумовному скасуванню, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки ні органом досудового слідства, ні судом не встановлена особа обвинуваченого та його анкетні дані. Зазначає, що неодноразово звертав увагу суду на те, що не встановлено його дійсні анкетні дані, оскільки «Кармановський» це не його прізвище, а дійсне прізвище - « ОСОБА_9 ».

В оголошеній підозрі, обвинувальному акті та оскаржуваному вироку особу обвинуваченого зазначено як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що взагалі не відповідає дійсності, та в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що засвідчують особу обвинуваченого.

Апелянт вказує свої «справжні анкетні дані: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Луганськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом з тим, обвинувачений не заперечує того, що анкетні дані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він сам «взяв» ще у 2003 році, а дійсна особа, з вказаними анкетними даними багато років перебуває на території Росії.

Щодо незаконності вироку, то обвинувачений вважає, що суд безпідставно визнав обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина не встановлювалася органом досудового розслідування та є нічим не підтверджена.

Під час судового розгляду сторона захисту подавала клопотання про дослідження речових доказів, по епізодах шахрайства у потерпілої ОСОБА_8 у с. Павлівка Чернігівської області, а саме: велосипеду марки «Отеда» та мобільного телефону, який залишений у потерпілої, проте судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання захисника.

Натомість були досліджені речові докази за ст. 185 КК України, що на думку обвинуваченого, свідчить про вибірковість суду.

Окрім того, апелянт вказує, що велосипед у потерпілої ОСОБА_8 брав не лише він, але також і інший мешканець села ОСОБА_11 , який і того дня взяв велосипед і залишив у с. Андріївка, у свідка ОСОБА_12 .

Щодо крадіжки ноутбуку, обвинувачений ОСОБА_5 стверджує, що ноутбук він його не крав, а цю річ підклали йому в рюкзак слідчі

Зокрема, коли його затримала поліція і до затримання 10 травня 2023 року, обвинувачений чув як говорили, що ноутбук викрав ОСОБА_13 , потім працівник поліції пішов до будинку ОСОБА_14 - це сусід ОСОБА_13 і через 15 хвилин вийшов з ноутбуком. Тому він не має жодного відношення до крадіжки ноутбука.

Як вказує апелянт, суд першої інстанції неналежно вивчив матеріали кримінального провадження та неналежно дослідив обставини справи під час судового розгляду, не надав об`єктивну оцінку доказам у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, а також не навів у вироку належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок суду, про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у вироку доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_15 , показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , даними протоколу огляду місця події від 19 липня 2023 року (т. 2 а.п. 21-23), даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2023 року (т. 1 11-13); даними заяви ОСОБА_20 від 17 липня 2023 року (т. 2 а.п. 14); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2023 року (т. 2 а.п. 24-26); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2023 року, (т. 2 а.п. 27-29); даними висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21 липня 2023 року № 2162/23-24 щодо вартості велосипеда (т. 2, а.п. 31-34); даними заяви ОСОБА_5 від 03 червня 2023 року про добровільну видачу ноутбука марки НР 250 G8, який він викрав у невідомого чоловіка у селі Тараса Шевченка (т. 2 а.с. 91); даними протоколу огляду місця події від 03 червня 2023 року та відеозаписом цієї слідчої дії (т. 2 а.п. 92-92); даними висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14 червня 2023 року № 1857/23-24; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 червня 2023 року (т. 2 а.с. 102-104); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 червня 2023 року (т. 2 а.с. 105-107); даними довідки Тарасо-Шевченківського ліцею Любецької селищної ради (т.2 а.с. 111-112); даним розписки директора Тарасо-Шевченківського ліцею Любецької селищної ради ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 115); даними протоколу слідчого експерименту від 22 червня 2023 року (т. 2 а.с. 116-118); даними протоколу слідчого експерименту від 26 червня 2023 року та відеозаписом цієї слідчої дії (т. 3 а.с. 27-29).

Дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство вчинено повторно, тобто умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану, судом кваліфіковані правильно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що зібраними у справі доказами не підтверджується його винуватість у вчиненні злочинів є безпідставними, оскільки спростовуються, викладеними у вироку доказами в сукупності.

Так, згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_8 вона попросила свого знайомого ОСОБА_21 допомогти їй по господарству возити гній. ОСОБА_21 приїхав вранці близько 10.00 год. із ОСОБА_22 , якого зустрів на вокзалі. Вони допомагали їй до другої години дня, знайомий поїхав додому і всі порозходились. Вранці вона поїхала на роботу, а коли приїхала з роботи, то близько 11 години прийшов ОСОБА_5 і попросив у неї велосипед, щоб з`їздити в сусіднє село Убіжичі. Вона дала ОСОБА_23 велосипед, а він його не повернув. Потім приїхала поліція і вона написала заяву. Велосипед був жіночий, синього кольору у справному стані. Зв`язатися із ОСОБА_5 в подальшому не могла, оскільки він не залишив номер свого телефону.

Показання потерпілої ОСОБА_8 підтверджуються та узгоджуються з іншими доказами, наведеними у вироку суду.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 червня 2023 року (т. 2, 11-13) потерпіла ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка взяла у неї велосипед та не повернула.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2023 року свідок ОСОБА_25 вказала на ОСОБА_5 , як на чоловіка, який в травні 2023 року, приблизно у середині місяця, заходив до магазину «Лавка» в с. Андріївка, купував пиво, розпивав його з іншим чоловіком, біля столика стояли два велосипеди (т. 2 а.п. 27-29).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердив пояснення потерпілої ОСОБА_8 про те, що він разом з ОСОБА_5 в с. Павлівка допомагав по господарству ОСОБА_24 , а коли він наступного дня повернувся у своє село, то йому зателефонувала потерпіла і повідомила, що немає велосипеда, яка вона дала ОСОБА_5 .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 липня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_20 вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка приблизно в середині травня 2023 року залишила у дворі за її місцем проживання велосипед (т. 2 а.п. 24-26).

Вказаний велосипед ОСОБА_20 добровільно видала працівникам поліції 17 липня 2023 року, про що свідчить її заява (т. 2 а.п. 14).

Згідно з матеріалами провадження виданий ОСОБА_20 велосипед був оглянутий, приєднаний у якості речового доказу та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_24 ( т. 2, а.п. 15-19).

Вартість велосипеда - 2750 гривень, встановлена висновком експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21 липня 2023 року № 2162/23-24 . (т. 2, а.п. 31-34).

Отже винуватість ОСОБА_5 у викраденні велосипеду, який належав потерпілій ОСОБА_24 підтверджується сукупністю належних і допустимим доказів, який суд у вироку дав відповідну оцінку.

По епізоду викрадення ОСОБА_5 ноутбука з Тарасо-Шевченківського ліцею Любецької селищної ради винність обвинуваченого також підтверджується наведеними у вироку доказами.

Згідно з показаннями представника потерпілого ОСОБА_15 - директора Тарасо-Шевченківського ліцею Любецької селищної ради, 31.05.2023 було завершення навчального року в закладі освіти, який він очолює. Оскільки заклад в 2022, 2023 роках працював дистанційно, тому з метою впровадження дистанційного навчання заклад отримав ноутбуки, які було видано вчителям. Станом 01.06.2023 року на кінець завершення навчального року перевірялась наявність у вчителів цих засобів (ноутбуків), які були на балансі закладу освіти і було встановлено 01.06.2023, що ноутбук, який було передано вчителю початкових класів зник, про що було повідомлено поліцію. Про обставини зникнення ноутбуку йому не відомо. Працівникам поліції він надав всю документацію по ноутбуку та коробку від нього. У вересні ноутбук було повернуто закладу освіти працівниками поліції. Ноутбук перебував у робочому стані.

Про належність ноутбука НР 250 G8 (45 M 75 ES), вартістю 18 699 гривень, Тарасо-Шевченківському закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Любецької селищної ради свідчить заява директора вказаного закладу ОСОБА_15 та даними протоколу огляду коробки від ноутбука (т. 2, а.п. 75, 110, 84-88).

З матеріалів провадження убачається, що ноутбук був виданий працівникам поліції самим ОСОБА_5 у процесі огляду місця події, про що свідчать дані протоколу огляду місця події від 03 червня 2023 року та відеозапис до протоколу, а також власноруч написана обвинуваченим заява від 03 червня 2023 року, у якій зазначено, що вказаний ноутбук ОСОБА_5 викрав у невідомого чоловіка в с. Т. Шевченка (т. 2, а.с. 91-93).

Обставини, за яких був викрадений ноутбук, були відтворені при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 26 червня 2023 року.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 26 червня 2023 року та відеозаписом цієї слідчої дії, ОСОБА_5 добровільно розповів про обставини вчинених ним правопорушень та на місцевості вказав на будинок у с. Тараса Шевченка, з якого він таємно викрав ноутбук без зарядного пристрою, у той час як господар будинку заснув (т. 3, а.с. 27-29).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пояснили, що вони були понятими при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , під час якого здійснювалась відео фіксація та ОСОБА_5 без будь-кого примусу, спокійно і добровільно розповідав про деталі вчиненого ним правопорушення

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 червня 2023 року підтверджується що, ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка 31 травня 2023 року прийшла із ОСОБА_17 до нього додому вживати спиртні напої. Після того, як ОСОБА_5 пішов, ОСОБА_13 виявив зникнення ноутбука (т. 2, а.с. 102-104).

ОСОБА_17 за фотографіями вказав на ОСОБА_5 , як на особу, з якою він 31 травня 2023 року вживав спиртні напої, після чого пішли до його знайомого ОСОБА_13 , а наступного дня ОСОБА_13 виявив крадіжку ноутбука, про що зазначено у протоколі пред`явлення особи для впізнання по фотографіях (т. 2, а.п. 105-107).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що у нього вдома був шкільний ноутбук, який використовувався ним для дистанційного навчання. 31 травня 2023 року до нього прийшов його сусід ОСОБА_17 з невідомим йому чоловіком, який назвався військовим, що приїхав у відпустку з-під ОСОБА_26 . Всі вони вживали спиртні напої. Близько 21-22 години незнайомець сказав, що буде йти і вони розійшлися в коридорі та свідок пішов спати. Коли прокинувся близько опівночі, то виявив, що в у кімнаті на столі не було ноутбука. Свідок пішов до ОСОБА_27 , розбудив його та запитав про цього чоловіка, але ОСОБА_27 сказав, що не знає цього чоловіка. Тоді свідок про зникнення ноутбука розповів директору.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердив показання свідка ОСОБА_13 про те, що він з ОСОБА_5 вдома у ОСОБА_28 розпивали спиртні напої.

Таким чином, наведеними доказами спростовується твердження апелянта про його непричетність до викрадення у будинку ОСОБА_13 ноутбука, який належав Тарасо-Шевченківському ліцею Любецької селищної ради.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що ноутбук викрав ОСОБА_13 спростовуються заявою директора Тарасо-Шевченківського ліцею ОСОБА_15 та його показаннями в судовому засіданні про те, що ноутбук був виданий вчителеві початкових класів ОСОБА_13 для роботи у зв`язку з дистанційним навчанням та 01 червня 2023 року встановлено, що ноутбук зник.

Під час огляду будинку АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_13 , було виявлено зарядний пристрій до ноутбука НР, що підтверджується протоколом огляду місця події від 03 червня 2023 року.

З показань свідка ОСОБА_17 убачається, що він зустрів ОСОБА_5 на зупинці, де той випивав з якимось чоловіком. Після чого свідок з ОСОБА_5 прийшли додому до ОСОБА_13 , де також всі розпивали спиртні напої.

Про те, що у його будинку ОСОБА_5 вживав спиртні напої підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 .

Отже показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_17 спростовується твердження обвинуваченого, що суд необґрунтовано вказав у вироку на обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що матеріалами провадження не встановлена його особа.

Насамперед, названі в апеляції анкетні дані щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Луганськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 не підтверджуються жодним наявним у справі доказом, а тому є голослівними.

Також є голослівними твердження апелянта про те, що особа з анкетними даними ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на території Росії.

Водночас, наявними у провадженні документами особу, яка притягується до кримінальної відповідальності у цьому провадженні встановлено.

Згідно з копією актового запису про народження № 6 від 25 серпня 1986 року, вчиненого Горностаївською сільською радою народних депутатів Ріпкинського району Чернігівської області та копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у Горностаївці Ріпкинського району Чернігівської області (т. 4, а.с. 154, т. 5 а.п. 227).

Листом Чернігівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області від 28.12.2023 № 66099/33.22/11/23 підтверджується відсутність в архівах актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та зміну імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 4, а.п. 153).

Згідно з даними Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України Управлінням ДМС у Чернігіваській області та підпорядкованими територіальними підрозділами не документувався (т. 4, а.п. 152).

Згідно з даними актового запису про народження та свідоцтвом про народження матір`ю ОСОБА_5 є ОСОБА_29 .

Обвинувачений ОСОБА_5 визнає ОСОБА_29 своєю матір`ю, про що зазначено у його клопотанні від 23 листопада 2023 року про виклик в судове засідання його матері ОСОБА_29 , яка мешкає за адресою:

АДРЕСА_5 повідомив, що на території вказаного старостинського округу ОСОБА_5 не зареєстрований та постійно не проживав. В АДРЕСА_1 , фактично проживає його матір, у якої ОСОБА_5 після звільнення з виправного закладу мешкав деякий час.

За наявною у провадженні інформацією, за даними погосподарських книг за 1991-2005 року Горностаївської сільської ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживав на території колишньої Горностаївської сільської ради у будинку своєї бабусі ОСОБА_30 за адресою: АДРЕСА_6 з 25 квітня 1992 року по 2011 рік (т. 5, а.п. 228).

Згідно з наявними у провадженні довідками про судимість та копіями вироків ОСОБА_5 є особою, яка, починаючи з 22 жовтня 2002 року, неодноразово засуджувалась Ріпкинським, ОСОБА_31 та Бобровицьким районними судами Чернігівської області з відбуванням покарання у виді позбавлення волі.

У томі 2 на а.п. 129 є копія довідки серії ЧРН № 03825 від 01.03.2023 року про звільнення з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області, за якою встановлена особа обвинуваченого.

Отже, наявними у цьому кримінальному провадженні документами підтверджується, що особою, яка притягається до кримінальної відповідальності, є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області, без реєстрації місця проживання, фактично проживав в с. Олешня Чернігівського району, Чернігівської області.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у тому, що суд не встановив особу обвинуваченого.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, а тому апеляційна скарга обвинуваченого про скасування вироку задоволена бути не може.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2024 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 743/1218/23

Провадження №11-кп/824/3443/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_32

Доповідач ОСОБА_1