печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2972/25-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника ОСОБА_6 про відвід прокурорів групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000080, від участі в розгляді клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді слідчого судді Печерського районного суду м. Києва перебуває клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000080.

В судовому засіданні з розгляду означеного клопотання захисником ОСОБА_6 заявлено відвід прокурорам групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000080, - прокурорам 2 відділу 1 управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора. Обґрунтовуючи заяву, адвокат зазначив, що 20.01.2025 ОСОБА_7 затримано у рамках кримінального провадження №0003242 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України. 20.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України. Під час оформлення протоколу затримання на питання слідчого про те, чи зрозумілі ОСОБА_7 підстави затримання, останній відповів, що «ні, не зрозумілі» та звернувся до слідчого з проханням про надання доказів на підтвердження підстав його затримання, на що слідчий послалася на матеріали, додані до ще неврученого клопотання про обрання запобіжного заходу, без будь-якої ідентифікації ймовірних доказів.

21.01.2025 за результатами розгляду слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва клопотання ст. слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, заступником начальника 2-го відділу 1-го управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОГП - ОСОБА_10, було задоволено частково, застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в сумі 5 млн. грн.

Крім того, слідчий суддя, задовольняючи клопотання захисту, відповідно до ст. 206 КПК України, з метою захисту прав підозрюваного ОСОБА_7 , зобов"язав прокурорів у кримінальному провадженні провести перевірку існування передбачених законом підстав для затримання ОСОБА_7 без ухвали суду 20.01.2025; зобов`язав прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні забезпечити додержання права підозрюваного на медичне обслуговування та одержання ліків; повідомити слідчого суддю про вжиті заходи.

На виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2025 у справі №757/2403/25-к за ОСОБА_7 сплачено грошову заставу та він підлягав звільненню з-під варти. Станом на 24.01.2025 відомостей щодо виконання ухвали слідчого судді від 21.01.2025 в частині проведення перевірки підстав затримання ОСОБА_7 та дотримання його прав на медичне обслуговування не надано ні захист, ні суд не мають. Відтак прокурори та під їх керівництвом слідчі ГСУ ДБР не виконали ухвалу слідчого судді.

Використовуючи надані законом повноваження всупереч службі, діючи умисно, у складі групи осіб та за попередньою змовою, фальсифікували матеріали нового кримінального провадження, зі штучним створенням доказів та з метою притягнути до кримінальної відповідальності завідомо невинуватого ОСОБА_7 за вчинення тяжкого злочину, якого він не міг вчинити та не вчиняв.

Так, 22.01.2025 під час виходу ОСОБА_7 із ДУВП «Київський слідчий ізолятор» слідчий ГСУ ДБР за оперативного супроводження військової контррозвідки СБУ, за вказівки прокурорів, реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив повторне незаконне затримання ОСОБА_7 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, тобто на припущення слідчих та прокурорів (так як слідчий не приймає жодних рішень, попередньо не погодивши їх з прокурором чи не отримавши від нього вказівки) про те, що ОСОБА_7 після внесення застави у сумі 5 млн. грн, ймовірно, використовуючи коло своїх зв"язків, буде намагатися переховуватись від слідства.

Сторона захисту стверджує, що зазначені слідчим та підтримані і погоджені прокурором підстави повторного затримання ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам, відтак як перше, так і друге затримання - є незаконним, у зв"язку з чим захисником під час оформлення вже другого затримання слідчому ГСУ ДБР, який також здійснював перше затримання, було заявлено відвід, який зобов"язаний розглянути прокурор, однак цього він до сих пір не зробив. Доказом цього є той факт, що саме цей слідчий наступного дня вручав захиснику клопотання, що зараз і перебуває на розгляді у суді.

Крім заявленого відводу слідчому, під час оформлення протоколу затримання захисником було подано клопотання про об`єднання кримінальних проваджень від 11.05.2024 та 22.01.2025 в одне. Згідно норм КПК України розгляд такого клопотання та прийняття за ним процесуального рішення віднесено до повноважень прокурора. Поряд з тим, прокурори проігнорували наявність заявленого клопотання. Зазначене свідчить про виключно обвинувальний ухил дій слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні, порушення принципу презумпції невинуватості та права на захист.

23.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ст. 429 КК України, у щойно зареєстрованому цього ж дня кримінальному провадженні №0000080. Ознаки вчинення злочину виявив слідчий ОСОБА_8 , не будучи в групі слідчих №0003242, шляхом отримання доступу до матеріалів вказаного кримінального провадження, вже після внесення відомостей до ЄРДР ним же. Таким чином, слідчими під контролем та сприянні прокурорів допущено розголошення відомостей, які становлять таємницю досудового розслідування кримінального провадження від 11.05.2024, так як до його матеріалів було допущено слідчого, який здійснює досудове розслідування іншого кримінального провадження від 22.01.2025, який не є членом групи слідчих у першому кримінальному провадженні. Відповідно 7 томів додатків до клопотання про застосування запобіжного заходу отримані з істотним порушенням норм процесуального права та мають очевидні ознаки недопустимості, відтак не можуть бути взяті до уваги слідчим суддею. З порівняльного правового аналізу повідомлень про підозру від 11.05.2024 та 22.01.2025 вбачається, що обставини та період вчинення, коло осіб, щодо яких здійснюється провадження, тотожні та є ідентичними. Сторона обвинувачення, грубо порушила імперативні вимоги ст. ст. 2, 20, 28 КПК України та права підозрюваного, не приступила до виконання ухвали слідчого судді від 21.01.2025, натомість взяла участь у штучному створенні доказів та їх подальшому використанні, відкритій фальсифікації матеріалів кримінального провадження, з метою повторної спроби взяти ОСОБА_7 під варту. Підставою відводу прокурорам є саме умисні порушення норм процесуального закону, присяги прокурора під час здійснення ними реалізації наданих їх законом повноважень, у зв`язку із чим у сторони захисту наявні сумніви щодо неупередженості та зацікавленості групи прокурорів. Також долучив до заяви 2 відеозаписи: стріму захисника біля СІЗО та оформлення протоколу затримання підозрюваного в приміщенні ГСУ ДБР.

Зазначив, що з приводу вказаних обставин звернувся на ім`я в.о. 1 заступника Генерального прокурора Хоменка з приводу внесення до ЄРДР відомостей про вчинення групою осіб (слідчими і прокурорами) ряду тяжких кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_5 підтримала заяву про відвід прокурорів, посилаючись на те, що матеріали, долучені стороною обвинувачення до клопотання, не є доказами в кримінальному провадженні, підозру ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000080 вручено безпідставно, без жодного доказу, зібраного в порядку КПК України, натомість група прокурорів погодила вказану підозру, відтак є підстави вважати, що вони є упередженими.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію своїх захисників.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність з огляду на вимоги КПК України. Суть заяви полягає в тому, що прокурори, на думку сторони захисту, допустили численні порушення в даному провадженні. Проте, прокурори, що присутні в даному засіданні, не підписували повідомлення про підозру, подане клопотання, не вносили відомості в ЄРДР по даному провадженню, не виділяли матеріали кримінального провадження з іншого провадження та ще не висловлювали позиції в судовому засіданні. Сторона захисту наголошує на тому, що особа вважається невинуватою допоки її не буде визнано винуватою в суді, разом з тим, безпідставно заявляє, що прокурори в змові зі слідством вчинили злочин. Сторона захисту не навела жодної підстави на підтвердження вчинення прокурорами злочину чи якихось незаконних дій, при цьому навела ряд тверджень, які жодним чином не відносяться до прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відтак не доведено їх упередженості у кримінальному провадженні. 23.01.2025 у даному провадженні змінена група прокурорів, в яку включено ОСОБА_4 , відтак на момент обставин, на які вказує захисник, останнього навіть не було в групі. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви про відвід, долучив копію постанови від 23.01.2025 про заміну групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000080, зазначивши, що не був у складі групи прокурорів на момент затримання ОСОБА_7 та вручення йому повідомлення про підозру. З виступу сторони захисту вбачається, що остання не вдоволена кількістю матеріалів, швидкістю їх зібрання та швидкістю дій слідчих та прокурорів. Допустимість доказів досліджується в нарадчій кімнати при винесенні вироку. Виступ сторони захисту не відповідав дійсності та матеріалам провадження. Зокрема, твердження, що слідчий ОСОБА_8 не був у складі групи слідчих у кримінальному провадженні №0003242 спростовуються постановою, що міститься в матеріалах справи на 17-18 арк. Витребування матеріалів передбачено ст. 93 КПК України, де слідчий має право на підставі у тому числі запиту витребовувати матеріали, оглядати їх. Відповідно до вимог ст. 222 КПК України інший слідчий мав право надати дозвіл на ознайомлення з даними матеріалами, відтак будь-яких порушень при зборі доказів не було. Щодо виконання ухвали слідчого судді в частині ст. 206 КПК України у іншому провадженні, зазначив, що таке зобов`язання стосувалося конкретно старшого групи прокурорів.

Також вважав, що слідчий суддя має право розглянути заяву про відвід лише прокурорів, які присутні у даному судовому засіданні, а не всіх прокурорів групи прокурорів. Стаття 77 КПК України містить виключний перелік підстав для відводу прокурора, натомість жодна з цих підстав не підпадає під обставини, на які посилалася сторона захисту. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні заяви захисника про відвід.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що позиція прокурорів не спростовує доводів, на які він посилався. Зауважив, що ухвалою слідчого судді від 21.01.2025 зобов`язано прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні №0003242 провести перевірку існування передбачених законом підстав для затримання ОСОБА_7 без ухвали слідчого судді 20.01.2025, зобов`язано старшого групи прокурорів ОСОБА_10 повідомити слідчого суддю про результати такої перевірки. Прокурор ОСОБА_4 брав участь у кримінальному провадженні №0003242 та підтримував клопотання ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу.

Вислухавши позиції сторін, вивчивши надані в обґрунтування відводу матеріали, надходжу наступного висновку.

Згідно ст. ст. 80, 81 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Частиною 1 ст. 77 КПК України встановлено вичерпний перелік підстав для відводу прокурору, а саме прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв упередженості, як підстави для відводу прокурора. Втім, системний аналіз норм статті 77 КПК України дозволяє визначити її як зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. Вказана зацікавленість може носити як особистий характер, так і може бути обумовленою заздалегідь сформованими внутрішніми переконаннями службової особи щодо певних фактів і обставин. При цьому вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність прокурора/слідчого при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Оцінивши наведені захисниками доводи щодо відводу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000080, слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення.

Так, слідчий суддя зауважує, що в рамках поданого клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя може розглянути питання про відвід виключно прокурорів, що беруть участь у судовому засіданні з розгляду означеного клопотання, а не групи прокурорів у даному провадженні в цілому.

При цьому, заявлений відвід не містить об`єктивних підтверджених даних про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зокрема ні в кримінальному провадженні №0000080, ні в кримінальному провадженні №0003242, не погоджували повідомлення про підозру ОСОБА_7 чи клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, також не були присутні при затриманні слідчими підозрюваного ОСОБА_7 .

Поряд з тим, сама по собі незгода з процесуальними діями прокурора як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні, а також з процесуальними діями прокурорів вищого рівня, а також внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, не може бути підставою для відводу прокурора в даному кримінальному провадженні.

Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань та власної оцінки обставин кримінального провадження сумнівається в неупередженості прокурорів, не свідчить про їх реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою їх усунення від здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на отримання доказів у кримінальному провадженні №0000080 внаслідок розголошення слідчому ОСОБА_8 відомостей, які становлять таємницю досудового розслідування кримінального провадження №0003242 (під процесуальним керівництвом та зі згоди групи прокурорів), не відповідають дійсності, оскільки відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0003242, датованого 20.01.2025, ОСОБА_8 входить до складу групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні.

До тверджень сторони захисту про ігнорування прокурорами клопотань захисника про відвід слідчого та об"єднання кримінальних проваджень слідчий суддя вставиться скепично та не вбачає у вказаному переконливих обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурорів при розслідуванні кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КПК України відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а не прокурор, а бездіяльність, на думку заявника, прокурора щодо не розгляду клопотань сторони захисту може бути предметом перевірки під час оскарження дій/бездіяльності слідчого або прокурора в порядку, передбаченому Главою 26, зокрема ст. 303 КПК України.

Щодо невиконання прокурорами ухвали слідчого судді від 21.01.2025 слід зазначити, що захистом не надано достатніх доказів, які б підтверджували, що невиконання такої ухвали зумовлено умисними діями прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їхньою зацікавленістю або ж грубою недбалістю. Відсутність виконання ухвали на момент розгляду не може автоматично свідчити про упередженість. На момент розгляду відводу жодних доказів навмисного чи злісного ігнорування ухвали слідчого судді прокурорами надано не було.

Враховуючи викладене, а також вичерпний перелік підстав для відводу прокурора, передбачений нормами процесуального закону, оскільки судовим розглядом та матеріалами заяви не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву захисника ОСОБА_6 про відвід прокурорів групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000080, від участі в розгляді клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1