Справа № 131/725/16-к
Номер провадження 1-кс/131/101/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000175 від 11 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іллінецького районного суду перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження та скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000175 від 11 червня 2015 року.

01 квітня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000175 від 11 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У своїй заяві ОСОБА_3 просить відвести суддю ОСОБА_4 від подальшого розгляду справи на підставі ст. 75 КПК України, оскільки вважає, що суддя ОСОБА_4 може бути заінтересована у вирішенні справи, а тому наявні обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про час, місце та дату розгляду справи в судове засідання не з`явилася, клопотань, заяв суду не надала.

Старший дізнавач СД Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просить розглядати скаргу без її участі, просить суд відмовити у задоволенні скарги через її безпідставність.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просить розглядати скаргу без його участі, просить суд відмовити у задоволенні скарги через її необґрунтованість.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався без фіксації процесу технічними засобами та з урахуванням положень частини 3 статті 81 КПК України, а також визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , заслухавши пояснення заявника, обвинуваченого, дослідивши матеріали заяви про відвід, приходить до наступного висновку.

Згідно змісту статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 КПК України в порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (стаття 129 Конституції України, частина 1 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

При вирішенні заяви про відвід суд застосовує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

За замістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та виробленою прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, суд має відповідати ряду вимог, зокрема бути незалежним та неупередженим. Стосовно вимоги «неупереджений» Європейський суд виділяє два аспекти. По-перше, орган, який розглядає справу, повинен бути безстороннім суб`єктивно. Тобто жоден його член не повинен мати будь-якої особистої зацікавленості або упередженості. Вважається, що суддя є неупередженим, якщо немає доказів, які б свідчили про протилежне. По-друге, такий орган повинен також бути неупередженим з об`єктивного погляду, тобто він повинен надати достатні гарантії, які б виключали будь-які законні сумніви стосовно цього.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) об`єктивним критерієм, який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) суб`єктивним критерієм, який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду резюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Фактично заявник висловлює заінтересованість судді ОСОБА_4 у вирішенні справи.

Однак, на думку суду, заінтересованість судді ОСОБА_4 у вирішенні справи, висловлені заявником, об`єктивно не обґрунтовані.

Одночасно слід підкреслити, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Дослідивши заяву про відвід судді, враховуючи вимоги законодавства суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 безпідставна і немотивована, оскільки в ній відсутні підстави передбачені статями 75, 76 КПК України.

За таких обставин підстави для відводу судді, вказані в заяві не обґрунтовані, не наведені відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, тому в задоволені заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.75,80,81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000175 від 11 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: