Справа № 362/1106/25
Провадження № 1-кп/362/412/25
ВИРОК

Іменем України

20.02.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000030 від 12.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Калинівка Фастівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, неофіційно працює механіком, розлучений, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , розуміючи, що на території України діє воєнний стан, 12.01.2025 близько 15:00 год. перебував поряд з кавовим апаратом у приміщенні магазину ТОВ «Фора», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Декабристів, 22/23, де поблизу каси № 1 поруч з кавовим апаратом на поличці побачив мобільний телефон марки XIOMI REDMI NOTE 13 Pro Forest Green 8/256Gb, бірюзового кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору. Тоді у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 . Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи що на території України діє воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу підійшов до касового апарату в приміщенні ТОВ «Фора» та викрав мобільний телефон марки XIOMI REDMI NOTE 13 Pro Forest Green 8/256Gb, бірюзового кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору поклав до правої кишені своєї куртки та вийшов з приміщення магазину ТОВ «Фора». Потім ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_6 завдав майнову шкоду на суму 9196 (дев`ять тисяч сто дев`яносто шість) гривень 67 копійок.

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу і викраденого. Щиро розкаявся, просив суд суворо не карати і врахувати той факт, що викрадений телефон повернув потерпілій.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла у судове засідання не прибула, скерував до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі. Викрадене майно повернуто. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, водночас суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та/або у лікаря-психіатра не перебуває, з позитивними характеристиками за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, особи винного, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2025 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 23.02.2025 включно. Враховуючи позицію прокурора щодо відсутності підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд дійшов висновку про можливість скасування цього запобіжного заходу.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - у порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2025 (справа № 362/762/25).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон марки XIOMI REDMI NOTE 13 Pro Forest Green 8/256Gb, бірюзового кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 відповідно до письмової розписки від 13.01.2025, - залишити у її власності;

-оптичний-дик «DVD-R, 52х 4,7 Gb/120 min», марки «НР» з маркуванням «ТОВ «Фора» м. Васильків, вул.. Декабристів, 22/23, який знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1