ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/23494/21

Провадження № 11-кп/4820/690/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_1 перевірила апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002810, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2020 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 2551, частиною 2 статті 345 КК України, та -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року затверджено укладену 22 жовтня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_2 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ст 2551 ч.2, ст.345 ч.2 КК України.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.2551, ч.2 ст.345 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 2551 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч.2 ст. 345 КК України - 4 роки позбавлення волі.

В силу ч. ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим, призначено ОСОБА_2 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 січня 2022 року, більш суворим за цим вироком, призначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На зазначений вирок обвинувачений ОСОБА_2 подавапеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині стягнення процесуальних витрат, відстрочити сплату коштів за проведення експертизи.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити за наступних підстав.

У ч.1 ст.24 КПК України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку регламентований Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, з яких вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений.

Так, відповідно до п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Із журналу судового засідання, а також зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_2 були роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, обмеження права на оскарження вироку, що визначені в п.1 ч.4 ст.394 КПК України, що ним не спростовується та не оскаржується в апеляційній скарзі.

Вважаю, що в апеляційній скарзі обвинувачений не наводить жодної підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.394 КПК України, для апеляційного оскарження вироку, ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі № 523/13129/17, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 КПК України.

Таким чином, законодавець створює процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди.

Частиною 4 статті 399 КПК України регламентовано, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи підстави подання та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що оскаржений вирок суду першої інстанції, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись статтями 392, 394, 399 КПК України суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом з оригіналом апеляційної скарги та додатками до неї надіслати апелянту - ОСОБА_2 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя