24.12.2024 Справа № 696/151/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження № 0000017 від 13 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Кам`янського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (Кам`янська ТГ), громадянина України, з базовою вищою освітою, працюючого спеціалістом з обслуговування клієнтів в ЦАО відділу продажі сервісів малому та середньому бізнесу та масовому сегменту Черкаської філії АТ «Укртелеком», одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є учасником бойових дій, депутатом чи інвалідом, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 12 січня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Універмаг», який розташований по вул. Героїв Майдану, будинок № 39, м. Кам`янка Кам`янської об`єднаної територіальної громади Черкаського району Черкаської області, під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, схватив руками за шию ОСОБА_6 та стиснув шию руками, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді саден шиї зліва, які відповідно до висновку експерта № 05-6-01/011 від 17 січня 2024 року за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав і пояснив, що не мав наміру завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , це був лише конфлікт. Зауважив, що не звик сваритися на загал, тому 12 січня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., у приміщенні магазину «Універмаг», що знаходиться в м. Кам`янка, нахилився і взяв ОСОБА_6 однією рукою за комір, а не за шию, щоб привернути її увагу, і сказав їй, щоб вона більше не поширювала неправдиві дописи у соціальних мережах. При цьому допустив, що в процесі, коли тримав ОСОБА_6 за комір, у неї виникли якісь ушкодження, однак з предявленим йому обвинуваченням повністю не згідний.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що дана подія сталася 12 січня 2024 року, десь близько 14 год. 00 хв., у приміщенні магазину. Вона є приватним підприємцем та має торгове місце. Відкрилися двері, вона не бачила хто зайшов, оскільки стояла за вітриною, лише почула нецензурні слова. ОСОБА_4 залетів у її відділ і з розгону кинувся на неї та почав давити її за шию. Звернула увагу, що обвинувачений говорить, що за шию її не давив, так як вона була в шубі, однак дійсно вона була в шубі, але з коротким коміром і була горловина светра. Коли ОСОБА_4 давив за шию, все це зафіксували камери спостереження, які стоять у її відділі. Після перегляду камери спостереження, вона продивилася, що ОСОБА_4 давив її за шию приблизно сорок секунд. Він їй погрожував та викрикував образливі слова. Після цього у неї була вся червона шия та піднявся тиск і вона звернулася до лікаря. Причин нападу на неї ОСОБА_4 не пояснив. Він виговорився, а потім відпустив її, потім знову її штовхнув та почав попереджати, щоб вона в інтернет-мережах не публікувала про нього різного роду публікацій. Вона зателефонувала до чоловіка, розказала всю ситуацію, яка відбулася, та поїхала сама на автомобілі до лікаря. Її оглядала сімейний лікар ОСОБА_8 . Шия у неї була вся блакитна та синці довго трималися. У лікаря нею була взята довідка про нанесені тілесні ушкодження, сімейний лікар не направляв її до травматолога. Після цієї події до неї ОСОБА_4 не підходив та вибачення не просив.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що з потерпілою працює в одному відділі, а обвинуваченого бачила один раз, він налаштовував їй телефон. Ця подія відбулася в січні місяці. Вона сиділа за колонкою через двері від потерпілої і почула чоловічий голос, щось на кшталт того: «Ти мене дістала!», більше нічого не бачила, а також не бачила потерпілу.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що з потерпілою вони колишні колеги, а обвинувачений її сусід, живуть в одному дворі. У той день, це було взимку, приблизно о 14 год. 00 хв., вона зайшла в магазин та побачила потерпілу, яка була в сльозах та червона. Вона в неї запитала: «Що сталося?», на що та їй відповіла, що її душив ОСОБА_4 , більше ніякої розмови не було, так як потерпіла поїхала до лікарні. Біля потерпілої не було нікого, вона була одягнута в кожушок без капюшона. Вона бачила, що потерпіла була вся в червоних п`ятнах і шия була вся бордова

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що обвинуваченого та потерпілу знає, з потерпілою працює разом. Вона сиділа у магазині за прилавком дуже низько, тому нічого не бачила, лише почула нецензурне слово, а потім тричі: «Ти мене зрозуміла!?». Коли сталася ця подія, вона точно назвати не може, але це було цього року і було прохолодно. Відділ ОСОБА_6 від входу знаходиться з правого боку, а її - з лівого, і коли вона перебуває на своєму робочому місці, то потерпілу вона не бачить. Вона начебто бачила в той день, як заходив ОСОБА_4 , і вона його впізнала по голосу.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона ні з обвинуваченим, ні з потерпілою не знайомі. Потерпіла звернулася до неї на прийом о 14 год. 45 хв. 12 січня 2024 року із скаргами на ускладнене ковтання. З її слів, стався конфлікт на роботі з відвідувачем, який її душив. Потерпіла була збуджена, знервована, тиск був 180/110, пульс 134, в області шиї у неї були садна. Вона надала потерпілій допомогу та видала довідки. Потерпіла не повідомляла їй, що стало причиною конфлікту. Пояснила, що коли до неї, як лікаря, звертається пацієнт, вона повинна його вислухати, описати ситуацію з його слів і описати все, що вона бачить сама. Вона не вважала за потрібне перенаправляти потерпілу до травматолога, оскільки садна були незначними.

Показання потерпілої та свідків щодо спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 фактично узгоджуються між собою та з письмовими доказами і відповідають висновкам судово-медичного експерта.

Так, відповідно до висновку експерта № 05-6-01/011 від 17 січня 2024 року, згідно даних наданих медичних документів, у ОСОБА_6 мало місце наступне: садни шиї зліва. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який вказаний у постанові, не виключено, що за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії легких (а.с. 171).

В ході слідчого експерименту від 18 січня 2024 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , статиста ОСОБА_13 та у присутності понятих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 відтворено обстановку та обставини події, яка відбулася 12 січня 2024 року, а саме сам механізм нанесення тілесних ушкоджень (а.с. 172-175).

Відповідно до висновку експерта № 05-6-01/024 від 25 січня 2024 року тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_6 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який вона вказала під час допиту 12 січня 2024 року, дані якого зазначені у постанові та під час проведення за її участю слідчого експерименту від 18 січня 2024 року (а.с. 176).

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується також іншими письмовими доказами та процесуальними документами, що вказують на законність дій органу досудового розслідування:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 12 січня 2024 року, згідно з яким 12 січня 2024 року, біля 14 год. 00 хв., перебуваючи на своєму робочому місці, а саме в магазині «Універмаг» за адресою: м. Кам`янка, вул. Героїв Майдану, 39, чоловік ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження в області шиї, а саме душив руками (а.с. 162); - рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_16 від 12 січня 2024 року, відповідно до якого 12 січня 2024 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що звернулась ОСОБА_6 з повідомленням про те, що 12 січня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи на своєму робочому місці, а саме в магазині «Універмаг», що в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, 39, зайшов відомий чоловік ОСОБА_4 , який наніс їй тілесні ушкодження в область шиї, а саме душив руками (а.с. 161);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 січня 2024 року, згідно з яким 12 січня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., під час сварки, яка відбулась в приміщенні магазину «Універмаг», що по вул. Героїв Майдану, 39, в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , остання отримала тілесні ушкодження (а.с. 160); - протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15 січня 2024 року, згідно з яким в ході проведення слідчої дії на надані носії інформації здійснено копіювання показань технічних приладів та технічних засобів персонального ноутбука «Accer», диску (а.с. 163);

- додатком до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15 січня 2024 року, в ході якого в рамках кримінального провадження № 0000017 від 13 січня 2024 року вилучено наступне: CD-R диск, VIDEX MAMBA 700 Мb, із записом від 12 січня 2024 року, на якому зафіксовано момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с. 164-165);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 16 січня 2024 року, згідно з якою CD-R диск, VIDEX MAMBA ємністю 700 Мb./80min., на якому виконаний чорним кольором напис: «Сокур-Борис» визнано і долучено до кримінального провадження № 0000017 від 13 січня 2024 року, як речовий доказ (а.с. 166);

- заявою ОСОБА_6 від 15 січня 2024 року про долучення до матеріалів кримінального провадження запису з камери відеоспостереження за 12 січня 2024 року та двох медичних довідок, виданих КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кам`янської міської ради на ім`я ОСОБА_6 (а.с. 167);

- довідками КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Кам`янської міської ради», що видані ОСОБА_6 12 січня 2024 року о 14 год. 45 хв., де зазначено діагноз: реакція на стрес, садна шиї (а.с. 168-169);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 15 січня 2024 року, згідно з якою дві медичні довідки, надані «Центром первинної медико-санітарної допомоги» Кам`янської міської ради на ім`я ОСОБА_6 , визнано і долучено до кримінального провадження № 0000017 від 13 січня 2024 року як речові докази (а.с. 170).

Стороною захисту було подане клопотання про визнання доказів недопустимими (а.с. 157), у якому захисник просив визнати недопустимими наступні докази: рапорт про виявлене правопорушення, так як в ньому вказано, що о 16 год. 51 хв. надійшло повідомлення для реєстрації, без реагування в якому йдеться, що ОСОБА_6 звернулася з тілесними ушкодженнями, що є значним часовим проміжком між ймовірною подією та реєстрацією звернення; заяву про вчинене кримінальне правопорушення, так як вона відібрана о 15 год. 20 хв., в якій йдеться, що ОСОБА_6 звернулася з тілесними ушкодженнями, що є значним проміжком між ймовірною подією та написанням звернення; відеодоказ, так як долучений до матеріалів кримінального провадження в порушення вимог ст.ст. 160-166 КПК України, де регулюється порядок вилучення вказаних записів положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів; довідку щодо ймовірних тілесних ушкоджень, так як вона не зареєстрована в закладі МОЗ, не взято її на облік, не зареєстровані за результатом огляду тілесні ушкодження ні в поліції на спеціальну лінію «102», ні у відповідний журнал тілесних ушкоджень, не відображено у медичній довідці характер тілесних ушкоджень, як це передбачено в наказі № 6 від 17 січня 1996 року (термін давності, морфологічні властивості, такі як колір забарвлення, розміри, контури, ймовірний механізм заподіяння); висновок судово-медичної експертизи, так як в порушення вимог наказу № 6 від 17 січня 1996 року, наданий з чужих слів, з непідтвердженим діагнозом, без особистої явки потерпілої.

Як передбачено ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За правилами ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до позиції ВС/ККС, висловленої у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 761/33311/15-к, під час розгляду кримінального провадження, даючи оцінку допустимості доказу, суд має проаналізувати критерії допустимості таких доказів, як-от: законність джерела, законність способу отримання, процесуальне оформлення перебігу й результатів слідчої дії.

За змістом ст.ст. 86-87 КПК України ключовою умовою визнання доказів недопустимими є встановлення факту їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому зібрані таким шляхом докази не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення, оскільки це порушує право особи на справедливий судовий розгляд.

Перевірка доказів на їх допустимість є однією з найважливіших гарантій забезпечення прав і свобод людини в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. З огляду на це, суд має детально аналізувати надані сторонами докази на предмет їх допустимості.

Щодо заявленого стороною захисту клопотання про недопустимість доказів, суд зауважує, що наданий відеозапис зафіксував перебування 12 січня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 в приміщенні магазину «Універмаг», що розташований в м. Камянка, та нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , і в сукупності з іншими дослідженими доказами, в тому числі і показаннями обвинуваченого, дозволяє стверджувати, що на відеозаписі зафіксована саме подія кримінального правопорушення за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 .

При цьому для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду. Процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, а отримані докази - прийнятні. Зокрема, висновки судово-медичного експерта не викликають сумнівів і визнаються судом належними і допустимими доказами, як процесуальні документи. Ці висновки є не тільки належно обґрунтованими, вмотивованими, а й зрозумілими, і у них повно й об`єктивно відображені хід та результати експертних досліджень, дані вичерпні і конкретні аргументовані відповіді на усі поставлені питання. Правильність висновків експерта забезпечується вимогами ст. 70 КПК України, згідно з якою за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків у суді, невиконання інших обов`язків експерт несе відповідальність, встановлену законом.

Сторона ж захисту як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду жодних клопотань з цього приводу не заявляла, питання про допит експерта, призначення додаткової експертизи чи самостійного залучення експерта в порядку ст. 244 КПК України під час досудового розслідування ОСОБА_4 не порушував, і за наведених вище підстав у своїй сукупності доводи клопотання захисника не можуть бути безумовною підставою для визнання висновків експерта недопустимими доказами.

Водночас суд звертає увагу, що всі доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів судом взяті до уваги, однак такі не свідчать про необґрунтованість та безпідставність обвинувачення.

Суд вважає, що висновки судово-медичного експерта узгоджуються з іншими доказами у справі, які також є належними і допустимими доказами у даному кримінальному провадженні, адже усі слідчі дії проводились в межах кримінального провадження уповноваженими особами, у відповідності до положень КПК України та зміст таких є однозначним.

Порушень КПК України, які б вплинули на правильність висновків суду на підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів під час судового розгляду не встановлено, при цьому стороною захисту не наведено жодних доводів, які б давали підстави для висновків, що такі порушення вплинули на забезпечення прав та основоположних свобод ОСОБА_4 під час кримінального провадження або ж поставили під сумнів достовірність зібраних доказів.

За таких обставин суд вважає помилковими доводи сторони захисту щодо недопустимості вищевказаних доказів за обставин, наведених у відповідному письмовому клопотанні.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків, доводи сторони захисту не містять, а тому вказане клопотання захисника суд відхиляє. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена:

- подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального проступку;

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального проступку.

Суд вважає, що надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують усі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального проступку, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України, і вони зібрані в порядку, установленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування; передбачені як джерела доказування у КПК України; зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, зазначені докази оцінені судом, як кожен окремо, так і в їх сукупності, є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Згідно з постановою ВС/ККС від 21 лютого 2019 року у справі № 701/613/16-к обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відтак, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і доведена повністю «поза розумним сумнівом».

Сукупність наявних доказів доводять цілком вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Таким чином, аналіз зазначених вище доказів дає підстави суду зробити висновок про винуватість ОСОБА_4 .

Отже, суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК, знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В ході розгляду справи судом не встановлено як обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання згідно з положеннями ст. 66 КК України, так і обставин, які б обтяжували покарання відповідно до положень ст. 67 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відсутність обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання, особу обвинуваченого, якийраніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, за місцем проживання та роботи характеризується добре, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, позицію прокурора та думку потерпілої, її представника, йприходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати до нього покарання у виді штрафу, як передбачає санкція ч. 1 ст. 125 КК України. На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази:

- дві медичні довідки, надані «Центром первинної медико-санітарної допомоги» Кам`янської міської ради на ім`я ОСОБА_6 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- СD-R диск, VIDEXMAMBA ємністю 700 Mb./80 min, на якому виконаний чорним кольором напис «Сокур-Борис», що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1