Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2057/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000149 від 22.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.04.2024, близько 05 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , під час дії по всій території України особливого правового режиму - воєнного стану, який запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та затверджений Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, яким правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло, з корисливих спонукань, скориставшись тимчасовою відсутністю власника, через калитку (хвіртку), зайшов на його територію.

Перебуваючи на території подвір`я зазначеного домогосподарства ОСОБА_4 підійшов до наявного там сховища-дровника, де виявив та таємно викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «CROSSBIKE EVEREST 29 19 BLACK-GRIN», вартістю 5783,33 грн., після чого сів на вказаний велосипед та покинув приміщення сховища і територію домоволодіння в цілому, розпорядившись ним у послідуючому на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_6 майно, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 5783,33 грн.

Крім цього, 24.04.2024 року біля 04 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з проникненням у приміщення, з корисливих спонукань, повторно, заздалегідь знаючи про місцезнаходження мопеда, прийшов до огородженої парканом території домоволодіння, де проживає ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 , та скориставшись тимчасовою відсутністю власника і сторонніх осіб, зайшов на територію домоволодіння та попрямував до гаражу. Після цього ОСОБА_4 безперешкодно, проник до вказаного приміщення гаражу, де підійшов до наявного там мопеда марки «SUZUKI», моделі «HI-UP», ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , 1989 року випуску, без реєстраційного номеру, вартістю 5937,60 грн., належного ОСОБА_8 , який (мопед) згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху України являється механічним транспортним засобом, тобто транспортним засобом, що приводиться в рух за допомогою двигуна.

В продовження свого злочинного наміру, ОСОБА_4 поза волею і без попередньої згоди власника, не маючи а ні дійсного, а ні уявного права на користування зазначеним транспортним засобом, взяв вказаний мопед руками за кермо та викотив його з приміщення зазначеної господарської споруди (сараю), тим самим незаконно ним заволодів та у послідуючому ОСОБА_4 розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом «SUZUKI», моделі «HI-UP», ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , 1989 року випуску, без реєстраційного номеру, тим самим заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5937,60 грн..

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і показав, що викрав велосипед в с. Словечне. Прогулювався та викрав мопед. Жалкує про те, що зробив.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі. Щодо міри покарання покладаються на погляд суду. Цивільний позов заявляти не будуть, оскільки викрадене майно їм повернуте.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в умисних діях виражених в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаними з проникненням у сховище, вчиненими в умовах воєнного стану, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України; в умисних діях виражених у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно та поєднаним з проникненням у приміщення, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 289 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, що відносяться відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В той же час, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №16-2025 від 21.02.2025, ОСОБА_4 страждає на вроджене недоумство легку розумову відсталість в ступеню помірної дебільності з емоційно вольовою нестійкістю, ускладнену вживанням алкоголю (F70.1 МКХ-10). В момент вчинення 16-17.04.2024 та 24.04.2024 року інкримінованих йому діянь страждав на легку розумову відсталість в ступеню помірної дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, ускладнену вживанням алкоголю (F70.1 МКХ-10). В момент вчинення злочинів не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (ст. 20 КК України). ОСОБА_4 в момент вчинення 16-17.04.2024 та 24.04.2024 року інкримінованих йому діянь в тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував. ОСОБА_4 з раннього дитинства та на даний час страждає на вроджене недоумство легку розумову відсталість в ступеню помірної дебільності з емоційно вольовою нестійкістю, ускладнену вживанням алкоголю (F70.1 МКХ-10). Не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (ст. 20 КК України). ОСОБА_4 на даний час в тимчасовому розладі психічної дебільності не перебуває. Не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, потребує динамічного спостереження лікарем психіатром за місцем його перебування.

Враховуючи вказаний висновок судово-психіатричної експертизи, яким встановлено, що обвинувачений під час вчинення кримінальних правопорушень через страждання на легку розумову відсталість в ступеню помірної дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, ускладнену вживанням алкоголю не був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також обставини справи, поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого, суд визнає ОСОБА_4 обмежено осудним, який відповідно до ч. 1 ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності та вважає, за належне окрім покарання, застосувати щодо останнього динамічне спостереження лікарем-психіатром за місцем перебування обвинуваченого.

Також, зважаючи на вищезгаданий висновок судово-психіатричної експертизи, відповідно до якої ОСОБА_4 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, з огляду також на обставини справи, поведінку обвинуваченого в судовому засіданні та відсутність даних щодо страждання останнього на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, суд приходить до висновку не застосовувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру, так як такі мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї зазначених заходів.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста (психіатра) від 05.03.2025, ОСОБА_4 є інвалідом дитинства з 30.10.06 безтерміново. Д-з: Розумова відсталість в степені вираженої дебільності F.70.1.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності та наслідків своєї поведінки, його обмежену осудність, наявну у нього легку розумову відсталість в ступеню помірної дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, ускладнену вживанням алкоголю, яка не давала йому повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, обставини вчиненого ним злочину, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, добровільне відшкодування шкоди, думку потерпілих, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей за якими він обвинувачується, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, але із застосуванням до покарання ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дій якого закінчився.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої та транспортно товарознавчої експертизи становлять 4543,68 грн. (1514, 56 + 3029, 12 ), що підтверджується довідками Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374,615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання застосувавши ст. 69 КК України, у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.

Здійснювати за ОСОБА_4 динамічне спостереження лікарем-психіатром за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4543,68 грн. процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Речові докази: велосипед марки «CROSSBIKE EVEREST 29 19 BLACK-GRIN» - залишити власнику ОСОБА_6 , мопед марки «SUZUKI», моделі «HI-UP» - залишити власнику ОСОБА_7 ..

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1