ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1502/24

Провадження № 11-кп/820/289/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_1 перевірила апеляційну скаргу прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року у кримінальному провадженні №0001432 від 19.08.2024, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим та обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року затверджено угоду про примирення, укладену 11 грудня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в сумі 6058 грн. 24 коп.

На зазначений вирок 07 лютого 2025 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка 13лютого 2025 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до Хмельницького апеляційного суду.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону України в частині призначеного покарання, просить скасувати вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року щодо ОСОБА_5 , а кримінальне провадження направити до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити за наступних підстав.

У частині 1 статті 24 КПК України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку регламентований Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п.3 ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

За приписами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженнях щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1ст. 26 КПК), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3ст. 26 КПК).

З огляду на вказані положення, які складають зміст засади диспозитивності, у випадку ініціювання сторонами вирішення правового спору між ними самостійно, через укладення угоди у порядку, визначеному главою 35КПК України, дії суду обмежується відповідним бажанням сторін.

Послідовно забезпечуючи реалізацію вимог засади диспозитивності, законодавець виділив в окремій нормі КПКУкраїни особливості апеляційного оскарження судових рішень на підставі угод, що передбачає звуження меж вимог, які можуть ставити в апеляційній скарзі суб`єкти оскарження.

Згідно п.3 ч.3ст. 394 КПКУкраїни вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьоюстатті 469 цього Кодексуугода не може бути укладена.

Відповідно до ч.4ст.399 КПКУкраїни суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннямистатті 394 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року затверджено угоду про примирення, укладену 11 грудня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до умов якої, останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.286-1 ККУкраїни та призначено узгоджене вказаними сторонами покарання.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, а тому перешкод для укладення угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілим не було.

Таким чином, встановлено, що у прокурора були відсутні підстави для оскарження вищезазначеного вироку суду на підставі угоди про примирення між потерпілим й обвинуваченим, оскільки вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів та з чітко визначених законом підстав, зазначених у ч. 3ст. 394 КПК України.

Зокрема, як зазначалось вище, відповідно до положень зазначеної статті, прокурор може оскаржувати таке судове рішення виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3статті 469 КПКУкраїни угода не може бути укладена.

У той же час, в апеляційній скарзі прокурор не вказує на порушення ч. 3ст. 469 КПК України, натомість зазначає про порушення судом першої інстанції вимог ч.7 та ч.8 ст.474 КПК України, які з огляду на положення п. 3 ч. 3ст. 394 цього Кодексуне дають йому права на оскарження вироку на підставі угоди про примирення.

Наведена позиція узгоджується з усталеною практикою суду касаційної інстанції, зокрема постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 367/3872/17).

Крім того, у постанові Першої судової палати ККС ВС від 15 лютого 2021 року у справі № 395/773/18 зроблено висновок про те, що повноваження прокурора під час оскарження вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим обмежені приписами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК, згідно з якими такі вироки можуть бути оскаржені прокурором лише у зв`язку з порушенням вимог ч. 3 ст. 469 КПК під час укладення угоди, і не підлягають розширенню.

За таких підстав, оскільки прокурор не вказує на порушення ч.3 ст.469 КПК України, тобто прокурор подав апеляційну скаргу на судове рішення виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржено, а тому згідно з вимогами ч.4ст.399 КПК Україниу відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 рокуслід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись статтями 392, 394, 399 КПК України суддя-доповідач, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року стосовно ОСОБА_3 .

Копію ухвали разом з оригіналом апеляційної скарги та додатками до неї надіслати апелянту - прокурору Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя