Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/788/24
Провадження № 1-кп/499/37/25
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження № 0000253, внесеного до ЄРДР від 23.04.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянин України, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше не судимий), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Бумбота, Республіка Молдова, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , маючий не погашену судимість за ч. 1 ст. 115 КК України) у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у судді Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 перебуває вищевказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000253, внесеного до ЄРДР від 23.04.2024 року.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1ст.284КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Так, за епізодом від 02 травня 2024 року приблизно о 02:00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, прийшов до продовольчого магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, зняв скло з вікна магазину, відігнув металеву решітку та через вікно проник до приміщення магазину.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, ОСОБА_5 здійснив крадіжку продуктів харчування, які знаходились в магазині, а саме: 8 батончиків «Кіт-кат» вартістю 28 грн кожний, на загальну суму 224 грн; 5 плиток шоколаду «Мілленіум» вартістю 70 гривень кожна, на загальну суму 350 грн; 2 плитки шоколаду «Мілленіум» вартістю 55 грн кожна, на загальну суму 110 грн; 1 плитка шоколаду «Мілленіум» вартістю 65 грн; 4 булки хліба вартістю 23 грн кожна, на суму 92 грн; сардельки вагою 600 г, вартістю 160 грн за 1 кг, на суму 96 грн; сардельки вагою 700 г, вартістю 65 грн за 1 кг, на суму 45 грн; сардельки «Макогон» вагою 568 г, вартістю 260 грн за 1 кг, на суму 148 грн; сосиски вагою 600 г, вартістю 160 грн за 1 кг, на суму 96 грн; сосиски вагою 1 кг, вартістю 140 грн; сосиски підкопчені вагою 1 кг 421 г, вартістю 140 грн за 1 кг, на суму 199 грн; ковбаса Кримська» вагою 1 кг 567 г, вартістю 140 грн за 1 кг, на суму 219 грн; ковбаса баликова вагою 1 кг 938 г, вартістю 162 грн за 1 кг, на суму 313 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2097 гривень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 у судовому засіданні звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно нього за ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із декриміналізацією діяння, оскільки сума викраденого майна за епізодом крадіжки від 02 травня 2024 року, вчинення якої інкримінується йому не перевищує 3028 гривень.

Обвинувачений проти закриття кримінального провадження не заперечував.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за епізодом крадіжки від 02 травня 2024 року у потерпілої ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст.51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Так, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04 червня 2009 року, що становило 302,80 грн. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить на час інкримінованих обвинуваченому дій 3028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження надійшло до суду 19.07.2024 року, однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України №3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_5 за епізодом від 02 травня 2024 року заподіяна майнова шкода потерпілій ОСОБА_8 у розмірі 2097 гривень, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян на час вчинення крадіжок, а саме: 3028 грн.

Положення п.4-1 ч.1ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1ст.284КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за епізодом від 02 травня 2024 року, потерпіла ОСОБА_8 , за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000413 від 08.06.2024 року, за епізодом викрадення майна у потерпілої ОСОБА_8 від 02 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_10