Справа № 643/8785/24
Провадження № 1-в/643/274/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання заступника начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 04 грудня 2023 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшло подання заступника начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання.

В обґрунтування подання зазначає, 16 квітня 2024 до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст.76 КК України на засудженого судом були покладені обов?язки, а саме: періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 26 квітня 2024 ОСОБА_4 прибув до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому було роз?яснено порядок виконання обов?язків, покладених на засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням згідно ч. 3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України та відповідальністю за невиконання обов?язків покладених на нього судом та Законом згідно ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України про що надав письмову підписку.

21 травня 2024 засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_4 повинен з?являтись до уповноваженого органу з питань пробації перший вівторок кожного місяця.

Згідно з повідомленням з Харківського РУП № 2 ГУНІ в Харківській області ОСОБА_4 у період іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: протокол № АБ 655816 від 23.12.2023 року за ч. 3 ст. 178, ч. 1 ст. 178 КУПАП; постанова № ЕГА 1468545 від 20.06.2024 року за 4.1 ст. 175-1 КУПАП; постанова № ВНА 2018029 від 28.04.2024 за ч. 1 ст. 127 КУпАП; постанова № ЕПА 2235908 від 25.05.2024 за ч. 1 ст. 127 КУПАП; постанова № ВНА 2437833 від 20.06.2024 за ч. 1 ст. 127 КУпАП; постанова № ЕПА 2322507 від 05.06.2024 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

08.07.2024 до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Цонтр пробації» в Харківській області з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшло повідомлення та копія постанови відносно ОСОБА_4 серії ЕНА № 2322507 від 05.06.2024 року, згідно якої на ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 127 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 250 грн., за що з ОСОБА_4 була проведена профілактична бесіда.

Систематичне вчинення адміністративних правопорушень з боку ОСОБА_4 свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому уповноважений орган з питань пробації зобов`язаний внести суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення подання заперечувала, адже відповідно до Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов?язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Мін?юсту України від 29.01.2019 № 272/5 у разі невиконання звільненим з випробуванням покладеного на нього обов?язку, вчинення адміністративного правопорушення з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Винесено засудженому попередження 22.07.2024, після чого органом пробації не доведено, що останній порушував обов?язки, покладені на нього.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Разом з тим, представник у заяві зазначив, що при ухваленні у справі рішення просить врахувати, що іспитовий строк засудженого ОСОБА_4 закінчився 04 грудня 2024 року.

Засуджений у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення подання, оскільки він став на шлях виправлення, адміністративні правопорушення не вчиняє, працює, має велику родину, випробувальний строк закінчився 04.12.2024 року. Крім того зазначив, що має дуже серйозне поранення ноги, пов`язане з військовими діями на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без участі представника органу пробації та інших осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що подання органу пробації не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з п. 3 ч. 2ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 539 КПК України передбачено, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

За ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року затверджено укладену 09 листопада 2023 року угоду про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 при участі захисника ОСОБА_6 . ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов?язавши його відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

26 квітня 2024 ОСОБА_4 прибув до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому було роз?яснено порядок виконання обов?язків, покладених на засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням згідно ч. 3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України та відповідальністю за невиконання обов?язків покладених на нього судом та Законом згідно ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України про що надав письмову підписку.

21 травня 2024 засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_4 повинен з?являтись до уповноваженого органу з питань пробації перший, вівторок кожного місяця.

Згідно листка реєстрації засуджений ОСОБА_4 з`являвся на реєстрацію до органу пробації у наступні дати: 07.05.2024, 14.05.2024 , 21.05.2024, 04.06.2024, 02.07.2024 та 06.08.2024 року.

07.05.2024 року прибувши до органу пробації засуджений ОСОБА_4 повідомив про те, що зміню своє місце проживання.

Згідно з повідомленням з Харківського РУП № 2 ГУНІ в Харківській області ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: у 2023 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП, у 2023 році за ч. 3 ст. 178 КУпАП; у 2024 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП; у 2024 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

У зв`язку з чим, орган пробації був вимушений звернутись до суду з даним поданням.

Так, відповідно до ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України суд звільняє засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З положень ч. 3 ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до абз.1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5 (далі - Порядок).

Абзацом 2 п. 2 Параграфу 3 Розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого Наказом Мін`юста України від 29.01.2019 №272/5 (далі Порядок) встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8глави 2 розділу IV цього Порядку.

Абзац 4 зазначеного вище пункту 2 Параграфу 3 Розділу IX Порядку визначає, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

При цьому, п. 3 зазначеного Параграфу 3 Розділу IX Порядку зазначає, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Частиною 1 ст. 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

У даному випадку, обґрунтовуючи необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, орган пробації посилається на те, що засуджений систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Матеріали особової справи дійсно містять документально підтверджені дані про вчинення засудженим адміністративних правопорушень, разом з цим, з наданих засудженим пояснень слідує, що він змінив своє ставлення до життя, почав працювати, став на шлях виправлення, має велику родину, незадовільний стан здоров`я через осколкове поранення. Крім того, іспитовий строк засудженого ОСОБА_4 сплив 04 грудня 2024 року, відповідно до повідомлення органу пробації. За таких обставин, наразі суд не може дійти однозначного та беззапереченого висновку про наявність у засудженого стійкого наміру не виконувати покладені на нього обов`язки.

Факт притягнення засудженого до адміністративної відповідальності сам по собі не свідчить про цілеспрямоване та злісне нехтування ним обов`язками, які покладені на нього згідно вироку суду.

При цьому, у своїй письмовій заяві засуджений зазначив про своє усвідомлення неприпустимості порушувати порядок перебування на обліку в органі пробації та запевнив суд, що в подальшому буде суворо дотримуватись закону.

За таких обставин суд вважає, що направлення його для реального відбування покарання за таких обставин буде не співмірним характеру вчинених ним порушень, суперечитиме засадам гуманізму та порушуватиме справедливий баланс між його правами і свободами та захистом інтересів держави і суспільства, у зв`язку з чим у задоволенні подання відмовляє.

Керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1