Провадження №: 1-кс/752/6079/24
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

25 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва подане в рамках кримінального провадження № 002197 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановив:

У провадженні СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0002194 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Так, 22 липня 2024 року, близько 22 год. 16 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи поблизу буд. №18 по вул. Васильківська у м. Києві, він побачив раніше невідомих йому чоловіків, якими виявились ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В подальшому, з метою здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і розпочав з ними розмову, під час якої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зробили йому зауваження, з приводу перебування ОСОБА_5 у громадському місці, в нетверезому стані, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку та спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, протиставляючи себе оточуючим, показуючи свою зверхність, виражаючи явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки у суспільстві, перебуваючи в громадському місці, будучу обуреним зробленими йому зауваженнями, почав поводити себе агресивно, що супроводжувалося нецензурною лайкою та висловлюванням образ на адресу ОСОБА_8 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 дістав з кишені ніж та утримуючи його в правій руці, наблизився ОСОБА_8 та заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого поранення шиї зліва та непроникаючого поранення грудної клітини справа.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

23.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 296 КК України, затриманов порядку ст. 208 КПК України.

23.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Повідомлена підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.07.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.07.2024; речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відносно ОСОБА_5 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на подальший строк досудового розслідування існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення;

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , буде переховуватись від органів досудового розслідування та судувказує те, що не маючи постійного місця проживання та усвідомивши невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, що виключає можливість застосування домашнього арешту. З приводу незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні вказує те, що підозрюваному відомі контактні дані потерпілої та свідків, які володіють необхідною інформацією, яка має значення для кримінального провадження, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може здійснювати вплив на свідків з метою зміни показів останніх та уникнення таким чином кримінальної відповідальності. Враховуючи надані під час досудового слідства показання, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 , може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків, а отже буде перешкоджати кримінальному провадженню. ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що останній може самостійно, або за допомогою невстановлених осіб знищити, сховати або спотворити документи, які можуть мати значення доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах справи дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання менш суворого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, такий захід не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства.

Орган досудового розслідування вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам переховування від органу досудового розслідування та впливу свідків у цьому ж провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, обставини які на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та може не виконувати покладені на нього обов`язки стороною обвинувачення та суду.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки на теперішній момент не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, проте в оточенні обвинуваченого вказані особи, які б могли бути поручителями відсутні. (жодних документів підтверджуючих протилежне на теперішній момент суду не надано).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Беручи до уваги вказані обставини те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення та перешкоджання слідству, віку та стану здоров`я підозрюваного, розміру майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002194 від 23.07.2024 за ч. 4 ст. 296 КК України.

23.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначений вище злочини.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.07.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.07.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.07.2024; речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_13 виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_13 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків є обґрунтованим з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, усвідомлюючи тяжкість покарання може ухилитись від слідства та суду, з метою уникнення відповідальності може кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, стан здоров`я, сімейний стан (одружений, має на утриманні малолітню дитину), матеріальний стан (офіційно не працюючий), раніше судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні.

У зв`язку із цим, у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінальних правопорушень та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладання на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також у відповідності до положень ч.5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: - прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; - не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; - утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні - здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;- носити електронний засіб контролю.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені вище обов`язки слід покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.09.2024 включно.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем його проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто по 23.09.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 23.09.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1