Провадження №1-кп/932/47/25
ВИРОК

іменем України

02.04.2025 місто Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000069 від 20.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області, має середню загальну освіту, раніше не судимий, не одружений, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.309 КК України та угоду про визнання винуватості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період і проходячи її на посаді номера обслуги 1 реактивного артилерійського взводу реактивної батареї, ВОС 140533, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, маючи намір на придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, в порушення ст.ст.9,11,16,127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст.ст.1,4,7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу психотропних речовин, не пізніше 16.04.2024, більш точного часу не встановлене, діючи умисно, реалізовуючи

протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання для особистого

вживання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, перебуваючи за місцем несення служби в Донецькій області за невстановленою під час досудового розслідування адресою, за допомогою свого мобільного телефону здійснив замовлення у Telegram-каналі

«ТІР-TOP SHOP» особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, використовуючи при цьому послуги ТОВ «Нової пошти», отримав один номер товарно-транспортної накладної посилки (№20 4509 0894

8476) з вказаною вище особливо небезпечною психотропною речовиною.

19.04.2024 близько 13-50, реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що раніше відправлена посилка №20 4509 0894 8476, в середині якої знаходиться зіп-пакет, який містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, прибула до відділення №3

ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: Донецька область, м.

Мирноград, вул. Центральна, 18, прибув за вказаною адресою, де отримав та

почав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Того ж дня, перебуваючи біля приміщення відділення №3 ТОВ «Нова

Пошта», розташованого за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул.

Центральна, 18, в період часу з 14-28 по 15-01 під час огляду вищевказаної посилки працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої становить 1,5451 г, що є великим розміром, які незаконно придбав та зберігав ОСОБА_5

без мети збуту.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту.

13.06.2024 між ОСОБА_5 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України. Сторонами узгоджена міра покарання обвинуваченому за ч.2 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 34000,00 грн.

В суді обвинувачений свою винуватість визнав повною мірою та підтвердив, що суть і характер обвинувачення йому цілком зрозумілі, він дійсно вчинив вищевказане кримінальне правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті та угоді. Між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості. Він повною мірою розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, усвідомлює характер та порядок відбування узгодженого покарання, здатен сплатити узгоджений штраф, оскільки отримує грошове забезпечення, яке дозволяє виконати покарання. Бажає затвердження угоди судом.

Захисник просив суд затвердити угоду, зазначив, що угода укладена у його присутності, порушень вимог закону при цьому допущено сторонами не було.

Прокурор в суді просила ухвалити відносно ОСОБА_5 обвинувальний вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України. Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ним, є нетяжким злочином.

Вивченням угоди встановлено, що вона відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним.

Судом обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення угоди.

Суд вбачає, що при узгодженні покарання у вигляді штрафу сторони не вийшли за межі загальних засад призначення покарання, покарання обрано з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи винуватого, який є осудною особою, раніше не судимий, неодружений, є військовослужбовцем, за місцем проживання та несення військової служби характеризується позитивно. Обвинувачений усвідомлює обраний вид покарання і погоджується із ним.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого, у той час як обставин, які покарання обтяжують, не встановлене.

З урахуванням всіх обставин справи суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та ОСОБА_5 з іншого боку, та призначити останньому узгоджене сторонами покарання.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України, розподіл процесуальних витрат в порядку ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,370,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.06.2024 між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 з одного боку та ОСОБА_5 з іншого боку, у кримінальному провадженні №0000069 від 20.04.2024.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі на день ухвалення вироку складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Речовий доказ кристалічну речовину масою 1,9251г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 1,5451г, у сейф-пакеті №5677249, який зберігається в камері речових доказів ВнП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта з проведення судової експертизи психотропних речовин (висновок експерта №СЕ-19/105-24/2980-НЗПРАП від 01.05.2024) у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через даний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя: ОСОБА_1