Провадження № 1-кс/175/4933/24
04 грудня 2024 року смт Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника- адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Новомосковськ, Дніпропетровської обл., громадянина України, не одруженого, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-12 жовтня 2023 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, однак на підставі ст.75 КК України звільнено від покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки,-
запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -
Клопотанням, яке надійшло для розгляду слідчому судді, слідчий порушує питання про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
03 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саму у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
04 грудня 2024 року о 09:30 год. підозрюваному вручено копію клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На думку слідчого та прокурора застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу окрім як домашній арешт, призведе до здійснення підозрюваним протидії кримінальному провадженню у спосіб вказаний в п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просив визначити тільки нічний час доби, не оспорював обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення.
Захисник висловив позицію, узгоджену зі своїм підзахисним.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбаченого ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваної, яка не оспорювала обґрунтованості підозри та своєї причетності до вчинення зазначеного злочину, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Додані до клопотання слідчого докази, є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як домашній арешт.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений під час розгляду клопотання, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Також має ураховуватися й позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).
Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою домашнього арешту слідчий суддя зобов`язаний: перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; оцінити наявність ризиків, передбаченого ч.1 ст.177 КПК; оцінити в сукупності обставини, зазначені законодавцем в ч.1 ст. 178 КПК; виконати всі дії при розгляді клопотання, передбачені ст.193 КПК; встановити доведеність неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.3 ч.1 ст.194 КПК).
Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швеи?царіі?» (від 26 січня 1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такии? и?ого незначнии? ступінь, якии? не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, и?ого моральні переконання, маи?новии? стан і зв`язки з державою, в якіи? він зазнає судового переслідування, а також контакти підозрюваного.
На виконання вимог ст.ст.177-178 КПК України, відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога підозрюваний не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив тяжкий злочин, що дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Крім того, підозрюваний не має місця роботи, як постійного джерела прибутку.
Розглядом клопотання доведено, що застосування інших запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та подальшого судового розгляду, зокрема у зв`язку з тим, що підозрюваний не заручився авторитетом в суспільстві та з-поміж осіб, які б мали особливу довіру і забезпечили б його належну процесуальну поведінку.
Окремо слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинено під час дії встановленого на території Україні правового режиму воєнного стану.
Вказані обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатимуть ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного та підтверджує наявність ризиків, передбаченого п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначає сторона обвинувачення: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності; незаконно, шляхом умовлянь, погроз або залякувань, впливати на свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23 листопада 2024 року; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не будучи ізольованим від суспільства ОСОБА_5 може залишити територію Дніпропетровської області та територію України; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбаченого у ч.5 ст.194 КПК України низки обов`язків.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Строк дії ухвали до 03 лютого 2025 року.
Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1