Справа № 405/650/25
провадження № 1-кс/405/333/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Янчукан, Північно-Байкальського району Республіки Бурятія РФ, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючу на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 04.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000017,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_4 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Також слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 та просила його задовольнити із викладених у ньому підстав, вказала на існування ризиків п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання слідчого про застосування до його підзахисної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що на даний час підозрювана визнає вину, давала показання слідчому; має 2-х неповнолітніх дітей; що свідчить про міцні соціальні зв`язки; живе у квартирі з батьками свого нареченого; тримання під вартою - це найсуворіший запобіжний захід; просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана в судовому засіданні визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні; просила застосувати до неї домашній арешт, щоб вона мала змогу перебувати зі своїм сином; не знала, що знаходиться в пакеті.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваної, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчими старшого слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області досудове у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 04.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000017 за ч. 2 ст. 111 КК України.

05.02.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, відповідно до якої, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, маючи достатній рівень життєвого та професійного досвіду, для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками іноземної держави агресора - розвідувальних органів РФ, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, вирішила надати представникам спецслужб держави агресора допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 28.01.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Київ, в ході особистого листування за допомогою особистого телефону марки Samsung, модель Galaxy M34 5G, IMEI1 № НОМЕР_1 , IMEI2 № НОМЕР_2 , отримала на свій обліковий запис «Elise», який зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_3 в Інтернет-месенджері «Telegram», повідомлення від невстановленої особи - абонента з обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_3 та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », із пропозицією за грошову винагороду вчиняти підпали, зокрема релейних шаф «Укрзалізниці», на що ОСОБА_5 відмовилась, через наявність неповнолітніх дітей. Крім цього, невстановлений абонент з обліковим записом «[ ОСОБА_8 » повідомив ОСОБА_5 , що проживає в Республіці Польща та є терористом. В той же час, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що абонент з обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_4 та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », є представником іншої держави займається організацією вчинення підпалів об`єктів критичної інфраструктури України, тобто здійснює підривну діяльність проти України, про зазначену діяльність останнього до правоохоронних органів не повідомила та продовжила спілкування з останнім в Інтернет-месенджері «Telegram».

29.01.2025 абонент з обліковим записом «[ ОСОБА_8 » та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », у переписці в Інтернет-месенджері «Telegram» запропонував ОСОБА_5 організувати виробництво у домашніх умовах вибухових речовин, виготовлення з них саморобних вибухових пристроїв (далі - СВП) та їх розміщення в тайниках, за винагороду у 500 доларів США за кожний. На зазначену пропозицію ОСОБА_5 надала добровільну згоду, отримала список необхідних компонентів та обговорила вимоги конспірації під час їх придбання.

01.02.2025 ОСОБА_5 отримала завдання від абонента з обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_4 та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », у переписці в Інтернет-месенджері «Telegram» щодо знаходження в м. Києві за наданими ним координатами вибухових речовин та подальшого збору СВП, який необхідно буде сховати в тайнику, за грошову винагороду в 200 доларів США, на що ОСОБА_5 погодилась. При цьому, ОСОБА_5 розуміла, що вказаними діями вчиняє державну зраду, про що прямо повідомила під час спілкування.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на виконання завдання абонента ІНФОРМАЦІЯ_5, 02.02.2025 ОСОБА_5 прибула за наданими ним координатами в м. Київ, 50°27'44.8"N 30°20'47.9"E, де знайшла сховок з пакетом з-під соку «Виноградно-яблучний нектар», ємкістю 1 (один) літр, в якому знаходилась пластична речовина сірого кольору, приблизною вагою 310 грам та електродетонатор ЕД-8Ж.

Вказані предмети ОСОБА_5 перемістила до свого помешкання в АДРЕСА_2 , з метою виготовлення СВП.

В подальшому, 02.02.2025 у період з 19 год. 45 хв. по 22 год. 28 хв. на підставі повідомлення відділу КР УСБУ в Кіровоградській області, в рамках кримінального провадження №000099, було проведено обшук у невідкладному випадку, пов`язаному із врятуванням життя людей, майна та з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обшуку у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено пакет з-під соку «Виноградно-яблучний нектар», в якому знаходилась пластична речовина сірого кольору, приблизною вагою 310 грам, електродетонатор ЕД-8Ж у кількості одна одиниця.

Згідно з відповіддю на доручення з відділу КР УСБУ в Кіровоградській області аккаунт в Інтернет-месенджері «Telegram» з «[ ОСОБА_8 використовує громадянин рф ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який причетний до діяльності правоохоронних, спеціальних органів або військових формувань рф.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України: надання іноземній державі, представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: рапорт про виявлення кримінального правопорушення; протокол огляду документів від 04.02.2025; протокол обшуку від 02.02.2025; акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 02.02.2025; протокол огляду від 03.02.2025; відповідь на доручення від 04.02.2025, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, у якому вона підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваної та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься категорії особливо тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Окрім цього, вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 спільно з громадянином іноземної держави, а саме громадянином РФ, який в свою чергу спільно може допомогти підозрюваній покинути територію України через тимчасово окуповану територію. Крім того, ОСОБА_5 не працює, джерела її доходів невідомі, соціальні зв`язки підозрюваної в місці її постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб підозрювана на час розслідування та судового розгляду не вчинила спроб переховуватися від слідства та суду.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки кримінальне правопорушення, яке ставиться їй в провину, вчинялось конспіративно, спільно з громадянином іноземної держави. Окрім цього, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває лише на початковому етапі, що свідчить про те, що органом досудового розслідування здійснюється збирання усіх доказів по справі, а у випадку застосування до ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою вона може знищити, сховати або спотворити докази кримінального правопорушення, які не відомі стороні обвинувачення.

Також є реальним ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: продовжити вчинення цього кримінального правопорушення, або вчинити новий, на що вказує те, що: кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_5 вчинялось нею конспіративно, в умовах військового стану, з корисливих мотивів, в ході співпраці з громадянином РФ, за попередньою змовою групою осіб.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке за законом їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна; підозрювана раніше не судима, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 розлучена, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судима, відомості про стан здоров`я та характеризуючих даних сторонами не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину у якому вона підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки обмеження її права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити її належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/підозрюваною, обвинуваченим/обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як встановлено, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ст. 183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою протиправну діяльність, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Вище викладене у сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність передбачених законом підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 05.02.2025 по 05.04.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваній, захиснику, негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_12