Справа № 449/296/24
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА

29.01.2025 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадження внесеному в ЄРДР за № 0000023 від 24.04.2023р. відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Перемишлянського районного суду Львівської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Адвокат обвинувачених ОСОБА_7 подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, передбачених кримінальним процесуальним законом, та є не конкретним, оскільки в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, тобто твердження про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням елементів складу кримінального правопорушення, зокрема місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, в межах якого повинен проводитися судовий розгляд відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України.

Прокурор спросив відмовити у задоволенні вказаного клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на його необґрунтованість та зазначив, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання підтримали.

Потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 просили відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, вважає, що підстав для повернення обвинувального акту немає, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту передбачено ст.291 КПК України. Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

Положеннями ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, що повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до ч.1 ст.291КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору, визначені п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено вичерпний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог. Отже, суд може повернути прокурору обвинувальний акт виключно з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, для чого є необхідність встановлення невідповідності такого акту положенням цієї статті. При цьому повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник вважав, що саме п.5 ч.2 ст.291 КПК України не було дотримано при складанні обвинувального акту. Даний пункт передбачає три складові: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення. Саме на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, звертав увагу захисник.

З цього приводу, суд вважає за доцільне застосувати практику ВС у справах №751/6430/20, №159/1298/21 на яку посилався прокурор, заперечуючи проти клопотання. Відповідно до правової позиції ВС фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Відштовхуючись від зазначеного розуміння формулювання обвинувачення, слідчий, прокурор, викладаючи цей блок інформації, мають виходити з кримінально-правової концепції розуміння складу злочину. Тобто наведені фактичні дані в сукупності повинні створювати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Для забезпечення права на ефективний захист у формулюванні обвинувачення мають бути зазначені ті обставини і з такою деталізацією, які необхідні й достатні для того, аби дозволити обвинуваченому ефективно захищатися від нього. Виклад фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, як і формулювання обвинувачення, з одного боку, повинен бути конкретним і зрозумілим для забезпечення здійснення ефективного захисту від такого обвинувачення, але з іншого боку, в частині способу вчинення кримінальних правопорушень, він не повинен бути настільки детальним, щоб стороння особа могла розцінити його як свого роду «методичні рекомендації» для способу вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на наведені положення КПК України, суд вважає, що позиція захисника та обвинувачених про те, що обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, передбачених кримінальним процесуальним законом, та є не конкретним, не може бути визнано підставами, визначеними КПК України, для висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону та необхідність у зв`язку з цим повернення його прокурору.

На думку суду, фактичні обставини справи та правова кваліфікація зазначені в обвинувальному акті є достатньо деталізовані аби дозволити обвинуваченому ефективно захищатися від нього.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає.

Керуючись ст.ст.291,314,315,376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадження внесеному в ЄРДР за № 0000023 від 24.04.2023р. відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя ОСОБА_1