Справа № 946/259/25
Провадження № 1-кс/946/147/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачуваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, росіянина, не одруженого, не працюючого, який зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

обвинувачуваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ізмаїльською окружною прокуратурою Одеської області 13.01.2025 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001292 від 25.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, 25.09.2024 приблизно о 02:40 годині, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де у той час біля в/ч НОМЕР_1 знаходився автомобіль Volkswagen моделі Polo білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , який ОСОБА_4 обрав предметом свого злочинного посягання.

Перебуваючи за вказаною адресою, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваного законом права власності інших осіб з метою умисного знищення матеріальних цінностей, а саме автомобіля марки Volkswagen моделі Polo, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх негативні наслідки, ОСОБА_4 за допомогою занесення стороннього джерела запалювання підпалив передню частину автомобіля, в зоні, що охоплює собою частину зовнішніх поверхонь кришки капоту і правого крила та частину простору між вітровим склом і моторним відсіком автомобіля, на яку заздалегідь розлив легкозаймисту речовину, що призвело до займання вказаного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_4 впевнившись у тому, що зазначений автомобіль горить, з місця вчинення злочину зник, а автомобіль марки Volkswagen моделі Polo внаслідок пожежі знищено.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 313018 (триста тринадцять тисяч вісімнадцять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Крім того, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 18.10.2024 приблизно о 01:00 годині на автомобілі марки Volkswagen моделі Jetta реєстраційний номер НОМЕР_3 прибули за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Шевченка, 8 де у дворі вказаного будинку біля під`їзду № 5 знаходився автомобіль марки Audi моделі Q8 реєстраційний номер НОМЕР_4 , який вони заздалегідь обрали предметом злочинного посягання.

Перебуваючи за вказаною адресою, діючи за попередньою змовою, умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваного законом права власності інших осіб, з метою умисного знищення матеріальних цінностей, а саме автомобіля марки Audi моделі Q8 реєстраційний номер НОМЕР_4 , 18.10.2024 приблизно о 01:10 годині ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх негативні наслідки, за допомогою заздалегідь замоченої легкозаймистої рідиною ганчірки та занесення стороннього джерела запалювання підпалив задню частину автомобіля, що призвело до займання вказаного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , впевнившись у тому, що зазначений автомобіль горить, з місця вчинення злочину зникли, а автомобіль марки Audi моделі Q8 внаслідок пожежі пошкоджено.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в особливо великих розмірах на суму 2306576 (два мільйони триста шість тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, що більше ніж в шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та є майновою шкодою в особливо великому розмірі.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб що заподіяло майнову шкоду в особливо великому розмірі.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

18.10.2024 ОСОБА_4 затримано відповідно до вимог ст.208 КПК України.

18.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

18.10.2024 ухвалою слідчого судді у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.12.2024.

28.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 , у вчинені інкримінованому злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 18.10.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 12.12.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 18.01.2025 року із визначеним розміром застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень.

13.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 12.12.2024, якою продовжено ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, а підготовче судове засідання станом на день звернення з даним клопотанням не призначено, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» із визначеним розміром застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, зазначив, що підготовче засідання по кримінальному провадженню не було проведено.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що обвинуваченому необхідно працювати, ризики не доведені.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, Ізмаїльською окружною прокуратурою Одеської області 13.01.2025 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001292 від 25.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

18.10.2024 ОСОБА_4 затримано відповідно до вимог ст.208 КПК України.

18.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

18.10.2024 ухвалою слідчого судді у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.12.2024.

28.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 , у вчинені інкримінованому злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 18.10.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 12.12.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 18.01.2025 року із визначеним розміром застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень.

13.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 12.12.2024, якою продовжено ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, а підготовче судове засідання станом на день звернення з даним клопотанням не призначено, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» із визначеним розміром застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

На даний час дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна. Таким чином, обвинувачений з метою уникнення вказаного покарання може вжити заходів до переховування від суду, що відповідно є ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно до п. п. 1, 2, 4 ч.1 ст.176 КПК України застосування до ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави є неможливим, оскільки при обранні будь-якого з них, підозрюваний може почати переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих або вчинити новий злочин. Таким чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, під час об`єктивного та неупередженого дослідження обставин, які обґрунтовують встановлені ризики в поведінці підозрюваного, слід дійти висновку що заявлені ризики не зменшилися та в повній мірі виправдовують тримання обвинуваченого під вартою. Так, обвинувачений у випадку обрання іншого запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, не одружений, однак існує реальна загроза до засудження його до покарання у виді позбавлення волі, що може викликати намір переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Ризики, на наявності яких наголошує прокурор на даний момент не зникли, продовжують існувати та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З вказаного вище вбачається, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, так як може не запобігти ризикам вчинення нових злочинів, переховування від суду та впливу на свідків.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з огляду на підтвердження викладених вище ризиків, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України злочин за ч. 2 ст. 194 КК України не входить до переліку злочинів, щодо яких слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 18.10.2024 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 12.12.2024 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вказаними ухвалами слідчих суддів визначено розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя вважає не доцільним визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень (80 х 3028 грн. = 242 240 гривень).

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень (80 х 3028 грн. = 242 240 гривень).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку дії ухвали:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Ізмаїла Ізмаїльського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 16 січня 2025 року. Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 16 березня 2025 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 20 січня 2025 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1