справа № 362/2662/25
провадження № 1-кс/362/272/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року

Слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000208 від 24 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України.

У розгляді клопотання взяли участь:

слідчий ОСОБА_3 ;

представник володільця майна адвокат ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції).

Слідчий суддя встановив:

До суду надійшло зазначене клопотання, згідно з яким слідчим відділенням відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 24.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Так, 24.03.2025 до ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що в грудні 2023 року ОСОБА_7 і ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою заволоділи його житловим будинком та земельною ділянкою, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , що завдало збитків у великих розмірах. Зокрема, відповідно до протоколу допиту потерпілого, батьки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 його померлої дружини ОСОБА_9 заволоділи всіма правовстановлюючими документами на спадкове майно, а саме на земельну ділянку та автомобіль і самим автомобілем, і також коштовностями та її особистим телефоном.

Вказані об`єкти відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій, оскільки набуті кримінально протиправним шляхом. Таким чином, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна, яке визнано речовими доказами, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представник володільця майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання та повідомив про наявність цивільно-правового спору щодо аналогічних обставин і наявність ухвали про забезпечення позову в цивільному судочинстві щодо цього ж майна.

За приписами частини 1 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, представника володільця майна, дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами пункту 1 частини 2 цієї ж статті арешт майна допускається, з-поміж іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У силу частин 1-2 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні. На обґрунтування необхідності арешту майна, слідчий посилається на те, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, які є об`єктами кримінально протиправних дій, оскільки набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, згідно з матеріалами клопотання постановою слідчого від 14.04.2025 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні: автомобіль марки BMW G7X/21EN, 2023 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про право власності від 03.04.2025, належить 1/2 частина у праві спільної сумісної власності на мано, набуте у подружжям за час шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; земельна ділянка площею 0,1823 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:006:5081, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; садибний будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 , який не введений в експлуатацію, повідомлення про початок будівельних робіт № 173654 від 20.12.2019, зареєстроване Департаментом ДАБІ у Київській області.

На переконання слідчого судді, у даному випадку, обґрунтування відповідності згаданого майна критеріям, визначеним статті 98 КПК України, у вказаній постанові про визнання речовим доказом та у клопотанні про арешт майна, є достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Так само доведеним, на переконання слідчого судді, є те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи аргументи представника володільця майна щодо наявності у даному випадку цивільно-правового спору, слідчий суддя зазначає, що наявність цивільно-правових відносин сама по собі не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства. При цьому на цій стаді кримінального провадження слідчий суддя не надає оцінку доведеності наявності складу кримінального правопорушення чи вини особи, а в даному випадку в силу пунктів 1, 2 частини 2 статті 137 КПК України обмежений перевіркою наявності правової підстави для арешту майна та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

При цьому слід зазначити, що згідно з абзацом третім частини 3 статті 170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає визначеним статтею 98 КПК України критеріям, зважаючи на доведеність слідчим визначеної пунктом 2 частини 2 статті 173 КПК України обставини, а також беручи до уваги, що не накладення арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, беручи до уваги співмірність втручання у мирне володіння майном завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових і процесуальних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

задовольнити клопотання слідчого.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів із забороною відчуження та користування на таке майно:

- автомобіль марки BMW G7X/21EN, 2023 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про право власності від 03.04.2025, належить 1/2 частина у праві спільної сумісної власності на мано, набуте подружжям за час шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- земельна ділянка площею 0,1823 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:006:5081, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- садибний будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Ходосівка, вул. Київська, 7-А, який не введений в експлуатацію, повідомлення про початок будівельних робіт № 173654 від 20.12.2019, зареєстроване Департаментом Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем) або прокурором і може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1