Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/764/24 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2024.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000622 відомості про яке 05.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622, відомості про яке 05.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2024 у лісовій місцевості в населеному пункті с. Кам`яниця, у напрямку прикордонного знаку 240-241 на відстані 4000 метрів до державного кордону України, було виявлено та затримано чотирьох осіб які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поряд з цим, провідник, який незаконно переводив даних осіб через державний кордон України вдався до втечі.

В ході проведення слідчих-розшукових дій встановлено, що організатором даного злочину є ОСОБА_10 , який до даної незаконної діяльності також залучив: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також інших на даний час невстановлених осіб.

Надалі того ж дня, у зв`язку з наявною оперативною інформацію, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 безпосередньо до державного кордону України з метою подальшого незаконного переправлення підвіз громадянин ОСОБА_10 , якого було зупинено на транспортному засобі марки «SKODA», моделі «OCTAVIA A7», д.н.з. НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , навпроти будинку під № 94, вказаних осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було доставлено для проведення огляду місця події за вищевказаною адресою.

В ході проведення огляду місця події на запитання слідчого до ОСОБА_7 про факт та обставини їх виявлення у напрямку державного кордону України в лісовій місцевості, останній зазначив, що він разом з ОСОБА_6 хотіли незаконно перетнути державний кордон України. 08.10.2024 близько о 19 год з м. Ужгород до с. Кам`яниця їх привіз громадянин ОСОБА_10 на транспортному засобі марки «SKODA»,

-2-

моделі «OCTAVIA A7», д.н.з. НОМЕР_1 та передав іншій особі яка безпосередньо відвезла їх до лісової місцевості разом ще з двома особами які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України, і в подальшому передала ще одній особі яка їх безпосередньо переправляла незаконно через державний кордон України. ОСОБА_10 мав організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України, за що мав отримати грошові кошти у розмірі 8000 доларів США з кожного, також з ними в подальшому мали перетнути незаконно державний кордон ще дві особи яких було виявлено разом з ними в лісовій місцевості, вказане також підтвердив ОСОБА_13 .

Зокрема ОСОБА_7 безпосередньо спілкувався з ОСОБА_10 про його незаконне переправлення через державний кордон України, виконував вказівки які останньому та ОСОБА_13 , надавав ОСОБА_10 , їхав у транспортному засобі з м. Ужгорода в напрямок державного кордону до с. Камяниця з ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_7 зазначив, що він планував незаконний виїзд за кордон за допомоги ОСОБА_10 з метою уникнення від мобілізації, про що з останнім і домовлялись.

Поряд з тим, встановлено, що ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою, з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також іншими на даний час невстановленими особами, організував незаконне переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З метою не бути викритими працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_10 як організатор даного злочину відвіз до с. Кам`яниця ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_11 на власному транспортному засобі 08.10.2024 організував доставку ОСОБА_9 з м. Ужгорода до с. Кам`яниця з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , очікував останніх в контрольованому прикордонному районі на власному транспортному засобі, де в ході зустрічі 08.10.2024 з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ще однією невстановленою особою, яка організовувала доставку з м. Ужгорода до с. Кам`яниця ОСОБА_8 та іншими особами, яких мали незаконно переправити через державний кордон України, посадив до власного транспортного засобу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та відвіз їх до лісової місцевості в напрямку в прикордонного знаку 240-241 на околиці с. Кам`яниця, де останній мали переправити незаконно через державний кордон України.

Надалі у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням життя людей та майна, враховуючи, що в автомобілі можуть знаходитися інші особи, яких могли незаконно переправити через кордон чи інші речі, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, на підставі добровільної згоди ОСОБА_11 08.10.2024 було проведено обшук автомобіля «Jeep Compas» р.н.з. НОМЕР_2 .

08.10.2024 у в ході проведення обшуку автомобіля марки «Jeep Compas» р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ), власником якого є ОСОБА_14 , який знаходився за адресою АДРЕСА_2 , було вилучено автомобіль «Jeep Compas» р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 .

Постановою слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні від 09.10.2024 зазначене майно визнане речовим доказам у кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність достатніх підстав уважати, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, прокурор просила накласти арешт на вказане майно.

-3-

Відмовляючи у задоволення клопотання, слідчий суддя вказала на те, що клопотання та додані до нього матеріали не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, про який йдеться у клопотанні прокурора, завдяки чому може бути виконане завдання арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, для виконання якого остання звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту. При цьому слідчим суддею констатовано, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, на яке прокурор просять накласти арешт, має значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та що вказані речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України для визнання їх речовими доказами. Вказане майно, в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 114-1 та ч. 2 ст. 332 КК України не є предметом вчинення вказаних кримінальних правопорушень, крім того прокурором не наведено достатнього обґрунтування того, яким чином вказане майно може бути використане як доказ, для встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень в межах вказаного кримінального провадження. Крім того, з долучених до клопотання матеріалів на вказаному автомобілі здійснювалось переміщення осіб по території Закарпатської області, та транспортування таких до кордону України з метою його переходу. Проте, у клопотанні не зазначено які слідчі дії необхідно проводити у кримінальному провадженні з майном, на яке прокурор просить накласти арешт. Також, прокурор не конкретизує, які саме сліди злочину зберіг на собі зазначений автомобіль та наявність яких саме обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені статтею 91 КПК України, прокурор буде доказувати за допомогою цього речового доказу. Крім того, індивідуальні характеристики автомобіля, з використанням якого здійснювалось переміщення осіб по території Закарпатської області, які зафіксовані в протоколі обшуку, відповідно цей елемент об`єктивної сторони (перевезення за допомогою автомобіля) може бути доведений на підставі відповідного процесуального документу протоколу обшуку.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 01.11.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль марки «Jeep Compas» р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 . Вважає, що на даний час наявні підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення речових доказів. Постановою слідчого від 09.10.2024 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, а тому такий може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а тому відповідно до ст. 98 КПК України, має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника тимчасово вилученого майна, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, однак від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

-4-

Відповідно до ст. 131-132 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, слідчий суддя не дотрималася вказаних вимог закону та не з`ясувала належним чином всіх обставин, які передбачають підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На думку апеляційного суду, зміст клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно дає достатні підстави для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, та стороною обвинувачення дано належне обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких

-5-

ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання прокурора вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622, відомості про яке 05.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за тим фактом, що 05.09.2024 надійшло повідомлення про те, що особа ОСОБА_15 , мешканець Ужгородського району, за попередньою змовою за встановленими на даний час особами організували незаконний канал переправлення громадян України через державний кордон України, всупереч обмежень, передбачених законодавством України, за грошову винагороду. З повідомлення ВМП ГУ НП в Закарпатській області (вх. № 170 від 06.09.2024) мешканці Закарпатської області перешкоджають законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в умовах воєнного стану шляхом незаконного переправлення громадян України через державний кордон України з метою уникнення від мобілізації.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.10.2024, який був проведений на ділянці дороги за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено автомобіль марки «Jeep Compas» д.н.з. НОМЕР_2 , що перебуває в користуванні ОСОБА_11 . В ході огляду виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi 9C NFC IMEI НОМЕР_5 , IMEI 2 НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , до якого вставлена картка оператора мобільного зв`язку з номером телефон НОМЕР_8 ; рацію чорного кольору марки «Voyager»; автомобіль сірого кольору марки «Jeep Compas» д.н.з. НОМЕР_2 з ключами до замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію.

Постановою старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області від 09.10.2024 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000622 від 05.09.2024.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Jeep Compass» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_14 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2024 надано дозвіл на проведення огляду автомобіля марки «Jeep Compas» д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився на ділянці дороги, що прилягає до домоволодіння АДРЕСА_2 , що перебуває в користуванні ОСОБА_11 та належить на праві власності ОСОБА_14 .

В межах зазначеного кримінального провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб «Jeep Compas» д.н.з. НОМЕР_2 з ключами до замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію, власником якого є ОСОБА_14 та який перебуває у користуванні ОСОБА_11 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування ним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на наведені прокурором та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучений під час обшуку транспортний засіб є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.

На думку апеляційного суду, вилучений під час проведення обшуку транспортний засіб має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному

-6-

провадженні, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення його збереження шляхом накладення на нього арешту, оскільки у разі не забезпечення його збереження, дане майно може бути відчужене, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на транспортний засіб, слідчий суддя не дотрималася вимог, передбачених ст. 172, 173 КПК України, належним чином не дослідила додані до клопотання матеріали кримінального провадження, не врахувала правову підставу для його арешту та інші обставини провадження, а тому посилання прокурора в апеляційній скарзі з цього приводу є обґрунтованими.

Необхідність використання транспортного засобу в якості речового доказу в кримінальному провадженні, проведення певних слідчих дій, необхідність збереження транспортного засобу задля недопущення його знищення, псування, втрати чи відчуження, виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Підстав сумніватися у співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає, оскільки обставини в кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею не надана належна оцінка тому, яке значення у вказаному кримінальному провадженні має тимчасово вилучене майно.

Апеляційний суд визнає такими, що не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання прокурора посилання слідчого судді на те, що власник автомобіля ОСОБА_14 статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні не має.

Разом з тим, слідчим суддею не враховано і те, що відповідно до матеріалів, долучених до клопотання, під час допиту 09.10.2024, свідок ОСОБА_6 , серед іншого, пояснив, що під час руху біля населеного пункту ОСОБА_16 , біля них почав слідувати ТЗ «Джип» р.н. НОМЕР_9 , який рухався разом з ними до самого міста Перечин. Далі в м. Перечин вони зупинились та до них в транспортний засіб марки «Шкода» із автомобіля марки «Джип» пересів один із затриманих на ім?я ОСОБА_17 , після чого вони продовжили рух до с. Кам`яниця.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024, свідок ОСОБА_6 на фотографії номер два, впізнав автомобіль марки «Jeep» чорного кольору з номерними знаками НОМЕР_9 , який 08.10.2024 супроводжував автомобіль марки «Skoda» чорного кольору р/н НОМЕР_10 з АДРЕСА_3 та з якого в подальшому вийшла одна невідома особа одягнена в темний одяг. Згідно довідки до протоколу на фото 2 зображений транспортний засіб марки «Jeep», чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час допиту 09.10.2024 свідок ОСОБА_9 пояснив, що 25.09.2024 разом з батьком на залізничному транспорті сполученням «Київ-Ужгород» виїхали з м. Київ та попрямували до м. Ужгорода, 26.09.2024, прибувши в м. Ужгород, вони поселилися в гуртожитку УжНУ. В подальшому його батько чекав на дзвінок від невідомих йому осіб, які організують його незаконне переправлення через державний кордон України. 08.10.2024 орієнтовно о1 8 год батько повідомив йому, зателефонували та наказали збиратися та виходити, а також те, що за ним приїде автомобіль марки «Джип», чорного кольору. Вийшовши з гуртожитку помітив, що на нього вже очікує автомобіль марки «Джип», чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_11 реєстрації.

-7-

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024, свідок ОСОБА_9 , на фотографії номер два, впізнав автомобіль марки «Jeep» чорного кольору з номерними знаками НОМЕР_12 , яким 08.10.2024 близько 18 год його забрали з м. Ужгорода та доставили у невідоме місце, в якому пересадили в інший транспортний засіб. Згідно довідки до протоколу на фото 2 зображений транспортний засіб марки «Jeep», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час допиту 09.10.2024 свідок ОСОБА_7 пояснив серед іншого, що під час руху біля н.п. Великі Лази, біля них почав слідувати ТЗ «Джип» р.н. НОМЕР_13 , який рухався разом з ними до самого міста Перечин. Далі в м. Перечин вони зупинились та до них в транспортний засіб марки «Шкода» з автомобіля «Джип» пересів один із затриманих на ім?я ОСОБА_17 , після чого вони продовжили рух до с. Кам`яниця.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024, свідок ОСОБА_7 на фотографії номер один, впізнав автомобіль марки «Jeep» чорного кольору з номерними знаками НОМЕР_9 який 08.10.2024 супроводжував автомобіль марки «Skoda» чорного кольору р/н НОМЕР_10 з АДРЕСА_3 , з якого в подальшому вийшла одна невідома особа одягнена в темний одяг. Згідно довідки до протоколу на фото 1 зображений транспортний засіб марки «Jeep», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На переконання апеляційного суду і клопотання прокурора, і додані до нього матеріали сформовані відповідно до вимог КПК України та є достатніми для прийняття рішення.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на вилучене 08.10.2024 майно, а саме: транспортний засіб марки «Jeep Compas» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_11 та власником якого являється ОСОБА_14 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

На думку колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Підстав для застосування такого виду обтяження як заборона користування арештованим майном апеляційний суд не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням указаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів уважає, що відповідно до вимог ст. 132, 170-173 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно підлягає частковому задоволенню.

Переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-8-

Керуючись ст. 170, 172, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.11.2024 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна скасувати.

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000622 відомості про яке 05.09.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Jeep Compas» р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 , шляхом заборони розпоряджатися та відчужувати це майно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді