Провадження №11-кп/801/392/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2025 року про вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням остаточного рішення суду у кримінальному провадженні № 0000791, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 травня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питань, пов`язаних з виконанням остаточного рішення суду у кримінальному провадженні № 0000791 від 05 травня 2023 року.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0000791 від 05 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України та закрито указане кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 грудня 2024 року указане рішення суду залишено без змін, відтак набрало законної сили.

Указує, що ОСОБА_7 є невинуватою особою та добросовісним власником арештованого майна, підстав для застосування спеціальної конфіскації майна немає, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Отже, наявні усі підстави для повернення ОСОБА_7 належного йому майна.

Посилаючись на ці обставини, адвокат ОСОБА_8 просив суд:

скасувати накладені арешти у кримінальному провадженні № 0000791 від 05 травня 2023 року;

зобов`язати старшого слідчого та прокурора невідкладно повернути ОСОБА_7 або іншій уповноваженій особі вилучене 11 липня 2023 року майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2025 року клопотання адвоката ОСОБА_8 про вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням остаточного рішення суду у кримінальному провадженні № 0000791 від 05 травня 2023 року задоволено частково.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29566/23-к від 28 липня 2023 року.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29565/23-к від 28 липня 2023 року.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/32001/23-к від 10 серпня 2023 року.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/31369/23-к від 21 серпня 2023 року.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/32018/23-к від 10 серпня 2023 року.

Повернуто ОСОБА_7 належне йому майно, яке було вилучене в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000791 від 05 травня 2023 року.

У задоволені решти вимог відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що:

суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна;

суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові;

під час закриття кримінального провадження, суд не вирішив питання щодо накладених арештів у кримінальному провадженні, оскільки суду не було надано відповідних документів для його вирішення;

вимога про зобов`язання старшого слідчого та прокурора невідкладно повернути ОСОБА_7 або іншій уповноваженій особі вилучене 11 липня 2023 року майно задоволенню не підлягає, оскільки скасування накладеного арешту на майно є підставою для повернення його власнику без встановлення окремих зобов`язань щодо виконання такої дії.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

У лютому 2025 року прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

скасування застосованих у кримінальному провадженні заходів кримінального провадження у вигляді арешту майна є передчасним, не відповідає вимогам та завданням кримінального провадження, оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 22 січня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 грудня 2024 року;

у разі задоволення касаційної скарги прокурора зняття арешту з майна ОСОБА_7 не сприятиме досягненню мети покарання, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, як вид покарання;

ухвалюючи рішення про скасування арешту з грошових коштів та їх повернення ОСОБА_9 судом не ураховано, що указане майно не належить останньому, оскільки грошові кошти номіналом по 1 000 грн у кількості 16 штук отримано співробітниками УСР у Вінницькій області з фонду спеціального призначення Національної поліції України для використання під час розслідування цього кримінального провадження.

Доводи особи, яка подала заперечення на апеляційну скаргу

У запереченні на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 указує, що:

ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують;

ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України, зокрема, після закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Заявник ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , заперечили проти задоволення апеляційної скарги, указали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала суду відповідає.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Установлено, що ухвалами Печерського районного суду м. Києва № 757/29566/23-к від 28 липня 2023 року, № 757/29565/23-к від 28 липня 2023 року, № 757/32001/23-к від 10 серпня 2023 року, № 757/31369/23-к від 21 серпня 2023 року, № 757/32018/23-к від 10 серпня 2023 року у межах кримінального провадження № 0000791 застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді накладення арештів на майно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року кримінальне провадження № 0000791, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 грудня 2024 року ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року залишена без змін.

Отже, указане судове рішення набрало законної сили 03 грудня 2024 року.

Питання щодо скасування арештів, накладених у кримінальному провадженні указаними судовими рішеннями не вирішувалось.

Порядок виконання судових рішень визначений Розділом VIII КПК України.

Відповідно до ст. 537 КПК України, суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок відносяться питання про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частиною першою статті 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтями 2, 8 КПК України встановлено, що при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо відпали підстави його застосування.

Необхідність скасування накладення арешту майна обумовлюється, зокрема, закриттям провадження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 зроблено висновок, що:

«скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин».

Статтею 533 КПК України встановлено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено нормами КПК, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Ураховуючи, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 грудня 2024 року, при закритті кримінального провадження № 0000791 від 05 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КК України, усупереч вимог ч. 4 ст. 174 КПК України не було вирішено питання щодо скасування накладених арештів майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Аргументи апеляційної скарги прокурора щодо касаційного оскарження ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2024 року та Вінницького апеляційного суду від 03 грудня 2024 року не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки указане не є підставою для відмови у вирішенні питання про скасування арешту майна у цьому кримінальному провадженні.

Ба більше, статтею 535 КПК України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Відтак істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2025 року залишенню без змін, як законна, обґрунтована та вмотивована.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 532, 537 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2025 року про вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням остаточного рішення суду у кримінальному провадженні № 0000791, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 травня 2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4