Справа № 274/965/25
Провадження №1-в/0274/249/25
Ухвала
19.03.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника виправної колонії ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,
До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання на певний строк.
Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Бердичівська виправна колонія (№70)". У зв`язку з набуттям чинності закону, яким внесено зміни до ст. 82 КК України, просить замінити покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком на 25-30 років, з урахуванням відбутого терміну - 25 років. В клопотанні зазначив, що за час відбування покарання став на шлях виправлення, повністю усвідомив тяжкість вчиненого злочину та шкоду, завдану потерпілим і суспільству. Постійно працює над власним виправленням і розвитком, що підтверджується матеріалами особової справи.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_8 просив задовольнити заяву свого підзахисного в повному обсязі.
Представник виправної колонії просив суд відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , оскільки останній на шлях виправлення не став, має 26 стягнень, одне з яких станом на сьогодні не зняте та не погашене.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що підстави для задоволення відсутні.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 засуджено 26.08.2003 року Апеляційним судом Автономної Республіки Крим за ст. 93 п."а,з,і" КК України 1960 року, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст 358 КК України 2001 року, 42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2018 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.02.2000 по 18.12.2003 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
Вирок Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.08.2003 набув законної сили 18.12.2003.
На даний час засуджений відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Бердичівська виправна колонія (№70)", станом на 14.03.2025 відбув 28 років 11 місяців 5 днів призначеного строку покарання.
Заслухавши прокурора, захисника та засудженого, представника виправної колонії, дослідивши матеріали клопотання та особової справи на засудженого ОСОБА_7 суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.
З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим за ст. 93 п."а,з,і" КК України 1960 року, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст 358 КК України 2001 року, 42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання 14.02.2000 року.
Таким чином, на момент звернення із клопотанням ОСОБА_7 відбув визначений ч. 5 ст. 82 КК України строк покарання та за вказаним критерієм покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Таким чином, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років за наявності двох умов: відбуття засудженим ОСОБА_7 не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання та доведення останнім, що він став на шлях виправлення.
Частиною 1 статті 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до статті 6 КВК України основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд звертає увагу, що при вирішенні питання щодо можливості застосування ст. 82 КК України, суд повинен враховувати дані про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.
Оцінюючи вказану обставину, суд звертає увагу на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 за весь період відбування покарання має лише одне заохочення, а саме 05.10.2022, допустив 27 порушень установленого порядку відбування покарання, за що 26 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. На даний час 1 стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. Вказаний факт і характеризує процес виправлення засудженої особи.
Таким чином, суд вважає, що матеріали клопотання, додані до нього докази не дають підстав вважати, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки засуджений систематично притягувався до дисциплінарної відповідальності, висновків для себе не зробив, а за більше ніж 28 років відбування покарання має лише одне заохочень, що свідчить про неналежну поведінку засудженого під час відбування покарання та ставить під обґрунтований сумнів успішність процесу виправлення.
Враховуючи сукупність вищевикладеного та виходячи з того, що питання про можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання на певний строк.
Керуючись статтями 82 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали проголошено 24.03.2025 о 17.10 год.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3