Справа № 127/4866/25
Провадження № 1-кп/127/170/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2025 за № 0000016, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Оратів Вінницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, заміжньої, непрацюючої, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , несудимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у період часу із 01 жовтня 2024 року по 09 січня 2025 року, за попередньою домовленістю зі своєю знайомою ОСОБА_5 здійснювала догляд за малолітнім сином останньої у АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , при цьому мала безперешкодний доступ до приміщень квартири.

Так, 16.10.2024 близько 13:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , виконуючи домовленість по догляду за малолітнім сином ОСОБА_5 , виявила у шафі, що розташована у коридорі квартири, належну ОСОБА_6 каблучку, яку остання передала ОСОБА_5 на тимчасове зберігання.

Після чого, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме належної ОСОБА_6 каблучки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підбурювана жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи таємно та умисно, будучи обізнаною в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, та діє до тепер, забрала із шафи належну ОСОБА_6 каблучку.

Відповідно до висновку судової - товарознавчої експертизи, ринкова вартість досліджуваної каблучки із золота 585 проби із вставкою 1 каменю фіаніту загальною вагою 1,12 грам, яка перебувала в попередньому користуванні, з урахуванням зносу, станом на момент вчинення злочину, а саме станом на 16.10.2024 могла складати 3 890,47 грн.

Після цього, ОСОБА_3 залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 3 890,47 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , попередньо вичнивши злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, 25.12.2024, у невстновлений досудовим розслідуванням час, здійснюючи за попередньою домовленістю зі своєю знайомою ОСОБА_5 догляд за малолітнім сином останньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , виявила на шиї ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ювелірний шнурок із хрестиком, власником якого є ОСОБА_5 .

Після чого, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме ювелірного шнурка із хрестиком.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підбурювана жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи таємно та умисно, будучи обізнаною в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, зняла із шиї малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не усвідомлював факту крадіжки майна внаслідок свого віку, ювелірний шнурок із хрестиком.

Відповідно до висновку судової - товарознавчої експертизи, ринкова вартість ювелірного шнурка із хрестиком із золота 585 вагою 3,12 грам, станом на момент вчинення злочину, а саме станом на 25.12.2024 могла складати 15 815,43 грн.

Після цього, ОСОБА_3 залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 15 815,43 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні злочинів визнала та показала, що дійсно вчинила дані злочини за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати, про вчинене жалкує, відшкодувала завдану нею шкоду потерпілим та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить призначити мінімальну міру покарання.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_5 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілої, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілої, завдана шкода їй відшкодована, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілих, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілих.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих її даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинувачену, яка визнала себе винною та добровільно повідомила суду обставини вчинення злочинів, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченої, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння нею обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих їй злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка несудима, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, відшкодувала завдану нею шкоду, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить вибачення за вчинене.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд враховує позицію потерпілих, які при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченої, яка не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченої без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченої від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадженні не застосовувалися.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № 177/25-21 від 23.01.2025 в розмірі 1272 грн 24 коп., висновок експерта № 278/25-21 від 06.02.2025 від 1272 грн 24 коп., в загальному розмірі 2544 грн 48 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 2 544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) грн 48 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні оптичний DVD-R диск об`ємом 4,7 Gb на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження відділення № 48 ломбарду ПТ «ЛОМБАРД РОЯЛ КРЕДИТ» (Повне товариство «ЛОМБАРД РОЯЛ КРЕДИТ» ТОВ «ДОМ УКРАЇНА» І КОМПАНІЯ, що розташовується за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна 82, який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 16.01.2025, зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілим та прокурору.

Суддя