Справа 288/1777/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 04 липня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українець, освіта середня, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий 27.09.2022 Попільнянським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українець, освіта середня, не працюючий, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий 04.11.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 31.03.2022 року на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 19 днів,

що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проводженні Попільнянського районного суду Житомирської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 04 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, в ході досудового розслідування встановлено, що указом Президента України №64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», та Указом Президента України № 3684-ІХ від 08.05.2024, який затверджено 09.05.2024 Верховною Радою України, правовий режим воєнного стану продовжено з 14 травня 2024 року строком на 90 діб, по 12 серпня 2024 року.

ОСОБА_4 будучи раніше судимий 27.09.2022 Попільнянським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 04.07.2024 року, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 перебували поблизу території «Хлібозавод Попільнянського райспоживтовариства» по вул. Київська 8 в смт. Попільня, Попільнянської ОТГ, Житомирського району Житомирської області де в них за попередньою змовою виник злочинний умисел, який направлений на повторне вчинення крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме металевих в`їздних воріт, які знаходилися на в`їзді до території вказаного хлібозаводу.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитись 04.07.2024 року, приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 підійшли до металевих воріт,

які встановлені на в`їзді до території «Хлібозавод Попільнянського райспоживтовариства» по вул. Київська 8 в смт. Попільня, Попільнянської ОТГ, Житомирського району Житомирської області де за допомогою підручних засобів демонтували праву половину металевих воріт. Після того, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 повторно, в умовах воєнного стану викрали праву частину металевих воріт вартістю 1333,33 грн., які належать «Хлібозавод Попільнянського райспоживтовариства», та з місця скоєння злочину зникли і викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 будучи раніше судимий 04.11.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений від подальшого відбування покарання 31.03.2022 року на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 19 днів, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 04.07.2024 року, близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 перебували поблизу території «Хлібозавод Попільнянського райспоживтовариства» по вул. Київська 8 в смт. Попільня, Попільнянської ОТГ, Житомирського району Житомирської області де в них за попередньою змовою виник злочинний умисел на повторне вчинення крадіжки чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме металевих в`їздних воріт, які знаходилися на в`їзді до території вказаного хлібозаводу.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитись 04.07.2024 року приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 підійшли до металевих воріт, які встановлені на території «Хлібозавод Попільнянського райспоживтовариства» по вул. Київська 8 в смт. Попільня, Попільнянської ОТГ, Житомирського району Житомирської області де за допомогою підручних засобів демонтували праву половину металевих воріт. Після того, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , повторно, в умовах воєнного стану викрали праву частину металевих воріт вартістю 1333,33 грн., які належать «Хлібозавод Попільнянського райспоживтовариства», та з місця скоєння злочину зникли і викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені надали суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП, у зв`язку з чим з часу набрання законом чинності дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки шахрайства, привласнення чи розтрати є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за ст.185 КК України може наставати лише в разі викрадення майна, вартість якого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2024 року становило 3028 гривень.

Обвинувачені клопотання підтримали, підтвердили згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що вони мають право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і не звільняє від обов`язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, що за діяння, яке вміняється їм у вину в даному кримінальному провадженні, протягом 3-х місяців з дня закриття провадження їх може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст.51 КУпАП, в редакції, що діяла на час вчинення діяння, факт вчинення правопорушення та вину у їх вчиненні визнали.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо поданого клопотання.

Представник потерпілого «Хлібозавод Попільнянського райспоживтовариства» в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Розглянувши та оцінивши доводи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до обвинувального акту від 29 липня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000102 від 04 липня 2024 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного часу, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення, становила 1333 гривень 33 копійки.

Відповідно до положень ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння, як викрадення чужого майна, оскільки визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як крадіжка, відповідальність за вчинення якої передбачена ст.185 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що таємне викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 грн.

Частина 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність» передбачає, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння, як таємне викрадення чужого майна, вартість якого станом на 09.08.2024 року не перевищує розміру 3028 гривень.

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 року включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст.284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Статтею 479-2 ч.1, 3 КПК України, до якої відсилає ст.284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечували, наслідки такого закриття їм роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченою діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Тому суд вважає за необхідне направити матеріали відповідному органу поліції для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Щодо розподілу процесуальних витрат. Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа №598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого закривається на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно обвинувачених з нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок,

не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

По даному кримінальному провадженню витрати на проведення експертизи становить 1514,56 грн. (висновок судової товарознавчої експертизи від 24.07.2024, № СЕ-19/106-24/10939-ТВ), які відповідно до ст. ст. 118,122,124 КПК України, підлягають стягненню із обвинувачених.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази: права створка металевих воріт передана на відповідальне зберігання в.о. директора Попільнянського хлібозаводу ОСОБА_6 та зберігається за адресою: смт. Попільня, вул. Київська, 8, Житомирського р-у Житомирської обл. необхідно залишити власнику; СД-диск з відеозаписом по факту крадіжки правої половини металевих воріт з території Хлібозаводу Попільнянського РАйСТ, який зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжні заходи: не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 288, 314, 350, 369, 370, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинувачених про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 від 04 липня 2024 року, закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не встановлено, уродженця с. Миролюбівка, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави (на рахунок: Одержувач: ГУК у Жит.Обл./Тг м. Житомир/ 24060300; Банк одержувача: Казначейство України; Код за ЄДРПОУ: 37976485; Розрахунковий рахунок: UA0006797; Код класифікації доходів бюджету - 24060300) витрати за проведення судової експертизи (висновок судової товарознавчої експертизи від 24.07.2024, № СЕ-19/106-24/10939-ТВ) в розмірі 757 гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: не встановлено, уродженця смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави (на рахунок: Одержувач: ГУК у Жит.Обл./Тг м. Житомир/ 24060300; Банк одержувача: Казначейство України; Код за ; Розрахунковий рахунок: UA0006797; Код класифікації доходів бюджету - 24060300) витрати за проведення судової експертизи (висновок судової товарознавчої експертизи від 24.07.2024, № СЕ-19/106-24/10939-ТВ) в розмірі 757 гривень 28 копійок.

Речові докази: права створка металевих воріт передана на відповідальне зберігання в.о. директора Попільнянського хлібозаводу ОСОБА_6 та зберігається за адресою: смт. Попільня, вул. Київська, 8, Житомирського р-у Житомирської обл. залишити Попільнянського хлібозаводу; СД-диск з відеозаписом по факту крадіжки правої половини металевих воріт з території Хлібозаводу Попільнянського РАйСТ, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за статтею 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1