Справа №337/339/25
Номер провадження 1-кп/337/215/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням № 0000407 від 18.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 361, ч.4 ст.185, ч.1 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст. 361, ч.4 ст.185, ч.1 ст.209 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, встановлені ризики, передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України - а саме: він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків за даним кримінальним провадженням та вчините інше кримінальне правопорушення не відпали та продовжують існувати, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що він не винуватий в інкримінованих злочинах, просить змінити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , де мешкав з цивільною дружиною ОСОБА_8 , яка є власником цього житла, у нього відсутній намір переховуватися від суду та впливати на свідків, він буде виконувати усі обов`язки суду.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, на які зазначає прокурор, не є доведеними, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить належну процесуальну поведінку його підзахисного. ОСОБА_5 є громадянином України, є це є головними соціальними зв`язками, а бути одруженим чи ні, мати чи не мати дітей це виключно його право. Надав довідку та характеристику з місця проживання.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , допитана за клопотанням захисту, суду пояснила, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з обвинуваченим з листопада 2022 року. Вона розлучена, вважає, що обвинувачений також не одружений. Вона має у власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , де крім неї, зареєстровано ще двоє її дітей, один з яких є неповнолітнім. Наразі діти у квартирі не мешкають, мешкають у свекрухи, бо вона позбавлена батьківських прав. Вона офіційно не працює, має випадкові заробітки, бо допомагає подружці оформлювати букети квітів на замовлення. Обвинуваченому буде краще вдома за станом здоров`я, повідомляти про його захворювання у судовому засіданні вона не бажає. Вона не заперечує, щоб обвинуваченому був обраний домашній арешт за її адресою.

Прокурор, потерпілий, та його представник за клопотанням сторони захисту про зміну запобіжного заходу заперечили, вважають особу фактичної дружини сумнівною, оскільки остання позбавлена батьківських прав, не має доходу, крім того не надала доказів на підтвердження права власності на житло, зазначена квартира є однокімнатною, право користування якої мають діти свідка, поселення обвинуваченого в житло без згоди дітей та органу опіки та піклування погіршить права дітей на право користування житлом, крім того обрання домашнього арешту за місцем мешкання свідків підвищить існування ризиків.

При вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду та незаконного впливу на потерпілих, свідків, продовжити свою злочинну діяльність.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що передбачені ч.2 ст.183 КПК України, судом не встановлено, доказів, підтверджуючих у нього наявність захворювань, які б унеможливили б його тримання під вартою, суду не надано.

Суд вважає, що наявність ризиків, на які посилається прокурор у судовому засіданні доведена повністю.

Оцінюючи наявність ризиків, суд виходить з того, що, насамперед, «ризик» - це результат впливу невизначеності на досягнення поставлених цілей. Під невизначеністю розуміють стан, навіть частковий, дефіцит інформації, пов`язаний з подією, її наслідком чи ймовірністю, розуміння чи знання про неї. Ризик може бути з негативними наслідками, містити відповідні загрози та полягає в можливому відхиленні фактичних результатів від очікуваних (цільових), зокрема, розгляду кримінального провадження та відбування призначеного покарання, у разі ухвалення судом обвинувального вироку. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі, свою провину за якими обвинувачений спростовує, докази, з боку обвинувачення на підтвердження провини останнього судом не досліджувалися, потерпілий та свідки, відповідно, не допитувалися. При цьому суд на своє глибоке переконання вважає, що на даній стадії розгляду справи з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, обвинувачений може зникнути та переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, та перешкоджати судовому провадженню іншим способом. Дані ризики існують і не зменшилися з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Можливість вчинення іншого кримінального провадження унеможливлена саме триманням обвинуваченого під вартою та на даній стадії провадження позбавляє можливості ОСОБА_5 перешкодити інтересам правосуддя.

ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисних злочинів, судимість за які не погашена, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діянь, що інкримінуються ОСОБА_5 , позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, суд вважає, що клопотання, заявлене прокурором обґрунтоване та підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків, суд вважає неможливим застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, так як на думку суду, вони не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам, на які посилається прокурор та які встановив суд.

Разом з тим, клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає, оскільки не доведена жодним доказом стійкість соціальних зав`язків, зокрема зі свідком ОСОБА_8 , за місцем реєстрації якої сторона захисту просить обрати домашній арешт, зокрема не надані відомості про сімейний стан свідка на підтвердження факту того, що свідок не перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Стороною захисту не надано відомостей про власника квартири АДРЕСА_2 та осіб, які зареєстровані за цією адресою та мають право користування житловою площею, за таких обставин поселення сторонньої особи у житло, до якого вона немає жодного відношення, за відсутності доказів іншого, є неприпустимим. Як вбачається з Інформації з Державного реєстра речових прав на нерухоме майно ОСОБА_8 є власником квартири за адресою АДРЕСА_3 , натомість відомості про належність їй на праві власності квартири АДРЕСА_2 у зазначеному реєстрі відсутні.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2018 року ОСОБА_8 було позбавлено батьківських прав відносно дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , опікуном ОСОБА_10 призначено ОСОБА_11 . Згода ОСОБА_9 та опікуна (піклувальника) ОСОБА_10 ОСОБА_11 на поселення в квартиру, право користування якої вони мають, обвинуваченого ОСОБА_5 , суду не надана.

Крім того, відповідно до довідки від 19 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_5 мешкає за адресою: кв. АДРЕСА_2 до теперішнього часу, тобто на дату видачі довідки, що суперечить дійсним обставинам справи, а зазначення у довідці про відсутність у останнього членів сім`ї (складу сім`ї) суперечить показам свідка ОСОБА_8 .

Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотанні захисту.

Керуючись ст.ст. 177,183, 196, 206, 333 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити до 18 травня 2025 року (включно).

У задоволені клопотання захисника відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання та вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1