ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Фастівського СД від 24.10..2024 про закриття кримінального провадження №0000678,-

в с т а н о в и в :

В січні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000678 посилаючись на той факт, що постановою дізнавача СД Фастівського РУП від 24.10..2024 кримінальне провадження №0000678 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку передбаченого ст..356 КК України. Постанову заявник отримав 13.01.2024 та ознайомившись з даною постановою, вважає її незаконною, не вмотивованою і такою, що не відповідає вимогам КПК України, досудове розслідування здійснено не було.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, 22.01.2025 до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, вимоги скарги підтримав.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про день розгляду скарги повідомлялись судом належним чином, органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження , проте неявка представника СД Фастівського РУП, згідно вимог ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги по суті.

Суд, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000678 від 08.09.2023 приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що СД Фастівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000678 від 08.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 від 24.10.2024 кримінальне провадження №0000678 від 08.09.2023 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізначава, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000678 від 08.09.2023 сектором дізнання Фастівського РУП здійснювалось досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

24.10. 2024 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання Фастівського РУП ОСОБА_4 провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

30.11.2023 ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду було задоволено скаргу ОСОБА_3 шляхом визнання бездіяльності дізнавача щодо не розгляду клопотання про проведення слідчих дій відповідно до вимог ст.. 220 КПК України.

Відповідно до статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 5 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Зі змісту ч. 1 ст. 40-1 КПК України слідує, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя, на якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення чи самої події, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова в обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження дізнавач у постанові від 24 жовтня 2024 року посилається на те, що під час досудового розслідування з метою допитів в якості свідків неодноразово викликались ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , проте жодного разу до дізнавача так і не з`явились. Крім цього, шкода, яка була заподіяна в рамках вищевказаного провадження не встановлена. А тому, оскільки за час проведення досудового розслідування встановити обставини вчинення кримінального правопорушення не представилось можливим, доцільно визнати, що у даному випадку відсутній склад кримінального проступку, передбачений ст.. 356 КК України.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавач ОСОБА_4 не навела переконливих доводів прийняття саме такого рішення, зважаючи на те що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про вчинення будь яких слідчих дій, окрім допиту свідка ОСОБА_6 , яка фактично в силу ст.63 Конституції України від дачі пояснень щодо себе відмовилась.

Крім того, дізнавач ОСОБА_4 не зробила категоричних висновків чи було вчинено кримінальне правопорушення та про наявність або відсутність в діях конкретних осіб складу кримінального правопорушення.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, а саме, не конкретизовано особу, стосовно якої прийнято рішення про закриття кримінального провадження, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях вищевказаної особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Так, у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження, на підставі яких дізнавачем зроблено висновок про відсутність складу кримінального проступку, містять лише корінці повісток про виклик на допит заявників та переписки дізнавача з канцелярією Фастівського РУП щодо відсутності клопотань, які були подані заявниками.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Дослідивши оскаржувану постанову від 24 жовтня 2024 про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та невмотивованим, оскільки частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому, слідчий суддя, з огляду на положення ч. 4 ст. 40- 1 КПК України позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ними висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 303,306,307,376, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову від 24 жовтня 2024 року старшого дізнавача СД Фастівського РУП ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000678 від 08.09.2023 за ознаками кримінального проступку передбаченого ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1