Справа № 553/2899/24
Провадження № 1-кп/553/405/2025
В И Р О К

Іменем України

18.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду міста Полтави кримінальне провадження № 0000169 від 16.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

08.11.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

02.11.2020 Володарським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 2 місяців 5 днів арешту, вирок в частині призначеного покарання скасовано згідно вироку Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 призначено покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 місяців арешту, остаточне покарання призначено на підставі ст.ст. 71, 72 КК України у вигляді 2 місяців 5 днів арешту;

02.03.2021 Володарським районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 389 КК України до 2 місяців арешту. Ухвалою Іллічівського районного суду Донецької області від 26.04.2021, відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, визначено остаточне покарання за вироками Донецького апеляційного суду від 31.03.2021 та Володарським районним судом Донецької області від 02.03.2021, на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді арешту строком на 2 місяці 5 днів;

22.06.2021 Володарським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

14.07.2021 року Володарським районним судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

12.09.2023 ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області визначено порядок застосування покарання за наявності декількох вироків, відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання вироків, приєднано до вироку Володарського районного суду Донецької області від 14.07.2021 року міру покарання призначеного вироком Володарського районного суду Донецької області від 22.06.2021 року - 1 місяць позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання визначено з 20.03.2021. Звільнений по відбуттю строку покарання 20.06.2024,

засуджений 18.11.2024 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків відповідно ст. 59-1 КК України (вирок набрав законної сили 19.12.2024),

?у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 15.08.2024, близько 16:48 години, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поруч із будівлею ТРЦ «МИР», розташованою за адресою: м. Полтава, проспект Миру, 30-А, на ґрунті раптових неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, завдав близько чотирнадцяти ударів кулаками обох рук та близько восьми ударів обома ногами ОСОБА_4 в область голови та тулубу.

В результаті вказаних дій, останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани та гематом м`яких тканин голови та верхньої кінцівки, які могли утворитись не менш ніж від 2-3-х кратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети, які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно в середині серпня 2024 року, у першій полові дня, коли знаходився в ТРЦ «Мир» за адресою: м. Полтава, пр. Миру, 30-А, на першому поверсі побачив між відділами в «Сільпо» потерпілого, з яким раніше не був знайомий, він ображав, нецензурно виражався та погрожував моїй знайомій Олені, яка була вагітна. В той же день, у другій половині дня, направився у напрямку ТРЦ «Мир», зустрів знайомого, стояли курили неподалік торгівельного центру, поруч пройшов потерпілий. Він згадав події, свідком яких був вранці, обігнав потерпілого, наніс удар рукою, повалив на землю, продовжив наносити удари ногами та руками в область голови та тулубу ОСОБА_6 .

У вчиненому щиро кається, висловлює жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки, вибачається перед потерпілим, зробив відповідні висновки, погоджується з мірою покарання, яку просив призначити прокурор в судових дебатах.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_4 в ході допиту вказав, що працює в ТОВ «Сільпо фуд» в ТРЦ «Мир» за адресою: м. Полтава, пр. Миру, 30-А. 15.08.2024 на роботі у нього стався конфлікт з робочих питань з колегою ОСОБА_7 , яка на той час була вагітна. В той же день, о 16:30 год., повертався додому, підійшов обвинувачений, почав наносити удари, після удару в голову, він впав на землю, а обвинувачений ОСОБА_5 продовжив наносити удари ногами та руками в область голови та тулубу. Вказав, що з урахуванням вчиненого, вибачення від обвинуваченого він не приймає та в судових дебатах вказав, що остаточне покарання, яке просить призначити прокурор у виді 3 років пробаційного нагляду, є справедливим.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність та істинність їх позиції не викликає сумнівів. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого. Судом також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії:

- за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Щодо обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 має незняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України (вирок Володарського районного суду Донецької області від 14.07.2021). Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_5 «рецидив кримінальних правопорушень».

Враховуючи обмеження, встановлені ч. 3 ст. 337 КПК України, суд не може самостійно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченої ОСОБА_5 , а тому не вправі визнати обставиною, що обтяжує покарання «рецидив кримінальних правопорушень» у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.67 КК України.

Інших обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, 20.06.2024 звільнений з виправної колонії по відбуттю строку покарання у виді позбавлення волі, неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, зі слів обвинуваченого працює на будівництві у знайомого без оформлення трудових відносин, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, з дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує фактичні обставини кримінального провадження, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відомості про особу винного, наявність обставини, які пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання, беручи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, що є необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування більш суворого покарання судом не встановлено.

Нормами ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 18.11.2024 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України (вирок набрав законної сили 19.12.2024).

ОСОБА_5 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України 15.08.2024, тобто до постановлення вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2024 року.

Як вбачається з положень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком та вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2024 року.

Згідно ч. 2 ст. 49-1 та ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації після звернення даного вироку до виконання, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2024 року.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком та вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2024 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його постановки на облік до уповноваженого органу з питань пробації після звернення даного вироку до виконання, зарахувавши в строк покарання часткове відбуте покарання у виді пробаційного нагляду за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2024 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: суддя ОСОБА_1