Справа №:755/3832/22
Провадження №: 1-в/755/5/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференцзв`язку) подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про приведення судового рішення у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

установив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло подання фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року у відношенні ОСОБА_4 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Подання уповноваженого органу пробації обґрунтовано тим, що на обліку в Дніпровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесено зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просив звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання щодо звільнення засудженого від покарань за діяння, які наразі не є кримінально караними.

В судове засідання фахівець ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується довідкою автоматизованої системи документообігу суду.

В судове засідання засуджений не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщався шляхом направлення рекомендованим листом повістки про виклик на відому адресу його проживання.

З матеріалів справи установлено, що в провадженні Бородянського районного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000365, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 року за ч. 5 ст. 407 КК України (справа № 367/10259/23), в межах якого судом 05.12.2024 року винесено ухвалу про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якими внесено зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції Закону № 3886-ІХ) відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції Закону № 3886-ІХ) визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до норм частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

07.06.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено вирок, яким ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та признав йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28.12.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України та Деснянського районного суду міста Києва від 28.12.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та остаточно призначено покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі. Вирок набрав законної сили 11.07.2022 року.

Згідно з повідомленням за вих. № 32/14/4422-22 від 01.08.2022 року, ОСОБА_4 поставлений на облік Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 01.08.2022 року.

Зі змісту вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року (справа № 755/21631/21) убачається, що ОСОБА_4 12.12.2021 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 465,36 грн.

За вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, 18.12.2021 року, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 636,00 грн.

За вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2022 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, 18.01.2022 року, та завдав майнової шкоди потерпілому на загальну суму 515,83 грн.

Так, станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн., відповідно, 50 відсотків від його розміру ставить 1135 грн.

З урахуванням положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень 12 грудня 2021 року та 18 грудня 2021 року, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, розмір завданої матеріальної шкоди, з якого настала кримінальна відповідальність за статтею 185 Кримінального кодексу України, становив 2270 грн. (1135х2=2270).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становив 2481 грн. (50 % - 1240,50 грн.) та, відповідно, розмір вартості викраденого майна, з якого настала кримінальна відповідальність за статтею 185 Кримінального кодексу України, станом на 18.01.2022 року, становить 2481,00 грн. (1240,50 х2=2481,00).

Відповідно до частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року вартість викраденого майна становила 465,36 грн., за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2021 року - 639,00 грн., за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року - 515,83 грн., тобто являється меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, та з огляду на норми статті 58 Конституції України і статті 5 КК України щодо принципу зворотної дії закону в часі, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, визначено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Прийнятим Законом № 3886-ІХ законодавець вніс зміни до Закону про кримінальну відповідальність, що призвело до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, а тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж визначено нормою закону.

07 жовтня 2024 року об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховний Суд в постанові, яка ухвалена у справі № 278/1566/21, висловила правову позицію щодо застосування норм Закону України «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», вказавши, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, враховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 чужого майна являється меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, та з огляду на норми статті 58 Конституції України і статті 5 КК України щодо принципу зворотної дії закону в часі, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2022 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дніпровський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6