Справа № 948/989/24
Номер провадження 1-в/948/2/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК-9 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» стосовно засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, засудженого вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.12.2022 за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, який за вироком Верховного суду від 12.03.2024 р. та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2023 р. змінено та пом`якшено основне покарання до 4 р. позбавлення волі,

про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким,

у с т а н о в и в :

у грудні 2024 року до суду надійшло вказане клопотання захисника-адвоката засудженого, яке обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_6 вчинив неумисний злочин, право на заміну покарання він отримав 25.12.2024 р., відшкодував потерпілим великий розмір шкоди, має на утриманні матір пенсіонерку з якою разом проживає, має позитивну характеристику, а тому посилаючись на норми законодавства, практику Верховного Суду та те, що ОСОБА_6 довів, що став на шлях виправлення та має підстави, передбачені ст.82 КК України для заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у вигляді пробаційного нагляду та має законні підстави звільнити його і від додаткового покарання, оскільки до засудження він працював на КП КСР «Добробут» водієм спецтехніки, а тому це було засобом його існування та його родини, а відповідно позбавлення такого права це є позбавленням засобів існування.

У зв`язку з наведеним просить замінити ОСОБА_6 невідбуту частину покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.12.2022 р. та постановою Верховного Суду від 12.03.2024 р. на пробаційний нагляд, а також звільнити його від додаткового покарання.

Також у грудні 2024 року до суду надійшло подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» стосовно засудженого ОСОБА_6 , яке обґрунтоване тим, що останній станом на 31.12.2023 відбув 1/3 строку покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому до нього може бути застосована заміна покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням, згідно ст.82 КК України, із залишенням додаткової міри покарання.

Ухвалою суду від 03.01.2025 клопотання та подання об`єднані в одне провадження.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання та подання, уважаючи їх передчасними, з огляду на наявність тільки одного заохочення та факту відмови від роботи, представника установи виконання покарання, який подання підтримав з підстав, викладених у його змісті, захисника ОСОБА_5 та засудженого, які просили клопотання про заміну покарання на пробаційний нагляд задовольнити, пояснивши, що установою виконання покарань ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно, установою зазначається про низький ризик небезпеки для суспільства та засуджений компенсує потерпілим завдану шкоду, має матір - пенсіонерку, дослідивши документи кримінального провадження та особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.12.2022 ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Строк відбування покарання вирішено рахувати з дня його затримання за цим вироком та приведення його до виконання. На підставі ч.5 с.72 КК України в строк покарання зараховано попереднє ув`язнення з 03.01.2021 р. по 02.03.2021 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Також вирішені інші питання, що стосувались розгляду справи (а.о.с.9-15 ч.1).

Постановою Верховного Суду від 12.03.2024 р. вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.12.2022 та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11.05.2023 р. було змінено та пом`якшено основне покарання призначене ОСОБА_6 основне покарання за ч.2 ст.286 КК України до 4 р. позбавлення волі. В решті судові рішення залишені без змін (а.о.с.27-30 ч.1).

Початок строку відбування покарання 22.10.2023 р. (а.о.с.1 ч.1), кінець строку покарання 24.08.2027 року.

Згідно з п.1 ч.4 ст.82 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Так, засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання стягнень не мав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 1 раз був заохочений, у вигляді подяки, а саме 09.08.2024 р. за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці, в установі не працевлаштований, відсутні явні прояви неадекватної поведінки, робить висновки зі своїх минулих помилок, знаходить шляхи вирішення проблем, самооцінка адекватна, за результатами психологічної характеристики визначено, що засуджений став на шлях виправлення, має позитивні наміри на майбутнє життя, підтримує зв`язки з рідними, у колі його спілкування є особи, які підтримують прокримінальні настанови та спосіб життя, вину у скоєному злочині визнає, зарахований до реалізації програм ДВВ «Правопросвітництво», «Підготовка до звільнення», має низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства, ОСОБА_6 , за висновком комісії щодо ступеня виправлення вирішено, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни покарання більш м`яким (а.о.с. 80-85,88 ч.2, а.с. 7,8,16,17,22-27).

Разом з цим, як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_6 17.03.2024 р. допустив невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, а саме відмову від праці, за що йому дисциплінарною комісією установи вирішено обмежитись бесідою виховного характеру (а.о.с.47 ч.2).

За повідомленням бухгалтерії ДУ «Машівська ВК №9» засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в установі з 05.03.2024 р., за весь період перебування в установі та на даний час не працевлаштований, заробітна плата не нараховувалася, виконавчі листи на утримання аліментів та позовів на засудженого не надходили (а.о.с.86,87 ч.2, а.с.8,18,19).

Як убачається з копії розписки потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 04.04.2023 р. вони отримали від ОСОБА_6 в рахунок компенсації по цивільного позову по 50 000,00 грн (а.с.3).

Засуджений ОСОБА_6 має маму ОСОБА_9 , яка перебуває на пенсії і вона разом з сином зареєстровані за однією адресою, що підтверджується наданими стороною захисту копіями документів, але вони не мають правового значення при розгляді даного питання (а.с.4-6).

У п.п.1,17 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" зазначено, заміна невідбутої частини покарання більшм`яким має сприяти досягненню мети, передбаченоїст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. При вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

За змістом приписів ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Становлення ж особи на шлях виправлення являє собою прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про таке ставлення повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань.

При цьому, відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

З матеріалів особової справи вбачається наявність передумови (формалізованої підстави, що пов`язується із фактичним відбуттям засудженим певної частини строку призначеного йому покарання) для розгляду питання про застосування положень ст.82 КК України щодо ОСОБА_6 .

Водночас для застосування положень ст.82 КК України необхідна наявність не лише формально-юридичних підстав, а й оціночних, які виражаються формулюванням «… засуджений став на шлях виправлення».

Так, згідно з матеріалами особової справи, засуджений 17.03.2024 р. відмовився від роботи, внаслідок чого до нього було застосовано профілактичну бесіду, не працевлаштований, та за поясненнями представника установи, із заявою про працевлаштування до установи не звертався.

Із установлених вище обставин убачається, що в поведінці ОСОБА_6 спостерігаються позитивні тенденції, однак поведінка засудженого була нестабільною протягом усього строку відбування покарання та не підтверджує таке систематичне здійснення процесу виправлення, що міг би ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання (в тому числі обмеження волі), а враховуючи значний строк невідбутого покарання у виді позбавлення волі 02 роки 07 місяців 21 день, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника та подання установи виконання покарань про заміну покарання більш м`яким покаранням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 та подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» стосовно засудженого ОСОБА_6 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1