Вирок

Іменем України

07.03.2025 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду, в м. Львові, обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження № 0000079 від 03.02.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Львова, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 .

обвинувачену у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 390 1 КК України,

Сторона обвинувачення: прокурорка Франківської Окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Захисник обвинуваченого:

Адвокатка ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування (дізнання) та прокуроркою - процесуальним керівником у кримінальному провадженні № № 0000079 від 03.02.20 року ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 390 -1 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Франківського районного суду м. Львова у порядку, передбаченому ст. 302 КПК України з клопотанням прокурорки про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зміст обвинувального акта у цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України та процесуального закону, відноситься до підсудності Франківського районного суду м. Львова.

Частинами 2 та 3 ст. 381 КПК України, визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з викладеними у обвинувальному акті фактичними обставинами та їх визнання обвинуваченою, суд визнає доведеним, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025 у справі № 465/624/25, судове провадження № 2-о/465/137/25, видано обмежувальний припис ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначено захід тимчасового обмеження прав відносно її доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- заборонити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців.

Однак, ОСОБА_3 02 лютого 2025, близько 17 год.50 хв., будучи ознайомленою із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.01.2025, яким відносно неї встановлено тимчасові обмеження її прав, діючи умисно, порушила обмежувальний припис, а саме, прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_6 у квартиру АДРЕСА_3 .

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_3 органами дізнання та прокуроркою процесуалшьним керівником у кримінальному провадженні кваліфіковані як умисне невиконання обмежувального припису, що застосований судом, тобто як кримінальний проступк, передбачений ст. 390 -1 КК України.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвокатки ОСОБА_5 , слідує, що обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису, що застосований судом. Погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений/на не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден/на з розглядом обвинувального акта, без участі сторін.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000079 від 03.02.2025, перевіривши встановлені органом дізнання фактичні обставини інкримінованого кримінального проступку, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості у його вчиненні, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390 -1 КК України, стороною обвинувачення доведена, дії обвинуваченої органом досудового розслідування у формі дізнання та прокуроркою, кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані на особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання, які встановлені у ході дізнання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку (правопорушення ).

Дані про обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Щодо документального підтвердження про наявність чи відсутність попередніх судимостей у обвинуваченої на яку покликається орган (дізнання) досудового розслідування та прокурорка, а саме - довідку ОСК МВС України № від 17.02.2025 зважаючи, що така частково виготовлена іноземною мовою рашистською, суд констатує факт, що в ході (дізнання) досудового розслідування кримінального провадження № № 0000079 від 03.02.2025 ,МВС України надаючи довідку частково сформовану іноземною мовою, порушило вимоги ст. 10 Конституції України статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України, а відтак, визнає дані докази недопустимими.

Суд також констатує факт, що в ході (дізнання) досудового розслідування та під час скерування матеріалів до суду в порядку ст. 302 КПК України у вказаному кримінальному провадженні органом (дізнання) досудового розслідування та прокуроркою у кримінальному провадженні котрими використовувалася вказана вище довідка, теж порушено вимоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Відтак суд констатує факт порушення зазначеними вище державними органами вимог ч. 7 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої, - статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя , які визначені цим Законом.

Суд в котре наголошує, що згідно цього ж Закону, статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації та є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 на обліках в психоневрологічному диспансері та КНП ЛОР «Львівський медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, у вчиненому щиро розкаюється та активно сприяла розкриттю кримінального проступку, переджбаченому ст. 390 -1 КК України.

З врахуванням наведеного, позиції прокурорки, адвокатки та самої обвинуваченої, про розгляд матеріалів обвинувального акта і матеріалів кримінального провадження, особливо приймаючи до уваги позицію обвинуваченої, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання яке необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних проступків та правопорушень - в межах санкції статті 390 -1 КК України , у виді пробаційного нагляду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході дізнання - не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись статями 301 302 частиною 3 статті 349, статтями 369, 371, 373, 374, 376, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 ( один ) рік із застосуванням відповідно до ст.59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, який ухвалено за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо таку скаргу не було подано, вирок наберає законної сили з 05 квітня 2025.

Копію вироку після його проголошення негайно надіслати всім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_7