ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5499/23 Номер провадження 11-сс/814/541/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 22 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області та накладено арешт на майно, виявленого та вилученого під час обшуку від 09.07.2024 року автомобіля марки „Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с.Ковалівка, біля пров.Вересневий, 8, а саме:

- мобільний телефон „Samsung SM-A107F/DS, 32GB (IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ) чорного кольору, та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовлено.

Як вбачається зі змісту клопотання, детективами Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 17.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.1 ст.209 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, службові особи групи компаній «VW-Groupe» до якої входять ТОВ «Аллюр Оіл» , ТОВ «Азарес», , ТОВ «ТД Кременчук», , ТОВ «Атлантік 2020», , ТОВ «Нафтогазоіл», , ТОВ «Стандарт Оіл Компані», , ТОВ «Оіл Енерджи Плюс», , ТОВ «Афіна-М», , ТОВ «Інтерего», , діючи за попередньою змовою, імпортують на територію України підакцизний товар метанол (метиловий спирт), з метою його використання для незаконного виготовлення паливно-мастильних матеріалів, який у свою чергу може бути виготовлений на території російської федерації та республіки Білорусь, маскуючи його під виглядом розчинників, які нібито в подальшому реалізовують підприємствам реального сектору економіки, з метою безпідставного формування штучного податкового кредиту, тим самим, ухилились від сплати податків на суму 2,2 млрд грн, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Зокрема, установлено, що з метою приховання походження метилового спирту його імпорт здійснюється через ряд європейських компаній, серед яких компанія Preterm s.r.o., Словацька Республіка, компанія LEKI TRAIDE COMPANY s.r.o., Чеська Республіка, компанія SIA EURO ENERGO COMPANY, Латвійська Республіка.

До здійснення протиправної діяльності причетний ОСОБА_9 , який є фактичним власником групи компаній «VМ-Groupe» та в свою чергу кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Енергоресурс», , ТОВ «Альфа груп 77», та ТОВ «Аврора 2020», , який з метою незаконного збагачення залучив до вчинення злочинів близьких родичів та знайомих, кожному з яких виділив окрему роль та здійснює особистий контроль діяльності кожного, у тому числі брата ОСОБА_9 (менеджер з продажу ТОВ «Аллюр Оіл», ТОВ «Азарес», ТОВ «Торговий Дім Кременчук», ТОВ «Оіл Енерджи Плюс»), дружину ОСОБА_10 (головний бухгалтер групи компаній «VМ-Groupe» та директор ТОВ «Центроград Кременчук»); ОСОБА_11 (комерційний директор групи компаній «VМ-Groupe» та бухгалтер ТОВ «Стандарт Оіл Компані»); ОСОБА_8 (керівник служби безпеки групи компаній «VМ-Groupe» та директор ТОВ «Аврора 2020»); ОСОБА_12 (комерційного директора ТОВ «Атлантік 2020», ТОВ «Азарес» та ТОВ «Торговий Дім Кременчук»); ОСОБА_13 (бухгалтер групи компаній «VМ-Groupe» та директор ТОВ «Торговий Дім Кременчук»); ОСОБА_14 (бухгалтер групи компаній «VМ-Groupe» та директор ТОВ «Аллюр Оіл»), ОСОБА_15 (старший оператор ТОВ «Афіна-М»); ОСОБА_16 (директор ТОВ «Азарес»); ОСОБА_17 (менеджер з продажу ТОВ «Аллюр Оіл», ТОВ «Азарес», ТОВ «Торговий Дім Кременчук», ТОВ «Оіл Енерджи Плюс» та засновник і директор ТОВ «Стандарт Оіл Компані»); ОСОБА_18 (менеджер з продажу ТОВ «Азарес»); ОСОБА_19 (бухгалтер ТОВ «Азрес»); ОСОБА_20 (директор ТОВ «Альфа Груп 77»); ОСОБА_21 (директор ТОВ «Інтерего»); ОСОБА_22 (бухгалтер групи компаній «VМ-Groupe»); ОСОБА_23 (засновник та директор ТОВ «Афіна-М»); ОСОБА_24 (директор та засновник ТОВ «Атлантік 2020»); ОСОБА_25 (директор ТОВ «Оіл Енерджи Плюс»); ОСОБА_26 (директо ТОВ «Нафтогазоіл»); ОСОБА_27 (охоронця нафтобази за адресою: Полтавська область, м. Кременчук проїзд Галузевий, 66).

Згідно висновків аналітичних досліджень, проведених спеціалістами Державної податкової служби України стосовно СГД, які входять до групи компаній «VW-Group», установлено невідповідність задекларованих податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до даних Єдиного державного реєстру податкових накладних та суми коштів, отриманих відповідно до банківських виписок, а саме ТОВ «АЗАРЕС» на загальну суму 476 902 470 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) на загальну суму 79 483 745 грн., ТОВ «Аллюр Оіл» не задекларовано 130 929 540 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 21 821 590 грн, ТОВ «Торговий Дім Кременчук» не задекларовано 102 374 520 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 17 062 420 грн, ТОВ «Стандарт Оіл Компані» не задекларовано 131 518 097 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 21 919 682 грн, ТОВ «Атлантік 2020» не задекларовано 5 819 124 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 969 854 грн, ТОВ «Оіл Енерджи Плюс» не задекларовано 13 877 294 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 2 312 882 грн, ТОВ «Інтерего» не задекларовано 67 014 245 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 11 169 040 грн, ТОВ «Афіна-М» не задекларовано 3 092 742 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 515 458 грн., ТОВ «Нафтогазоіл» на загальну суму 124 816 504 грн, що ймовірно призвело до ухилення від сплати податків на загальну суму 19 805 827 грн.

Вказані висновки підтверджені експертами Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства Юстиції України, зокрема згідно висновків судово-економічних експертиз № 158 по ТОВ «Азарес» підтверджується розрахунок аналітичного дослідження ДПС України на суму 80 373 191,5 грн., № 159 по ТОВ «Аллюр Оіл» на суму 26 759 809,4 грн., № 160 по ТОВ «Торговий Дім Кременчук» на суму 17 305 234,17 грн., № 161 по ТОВ «Стандарт Оіл Компані» на суму 22 703 692,30 грн, № 162 по ТОВ «Оіл Енерджт Плюс» на суму 2 312 882 грн, № 163 по ТОВ «Атлантік 2020» на суму 969 854 грн.

Ця протиправна діяльність спрямована на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах та підрив економіки України.

Крім того, встановлено, ОСОБА_8 має у власності автомобіль марки „Toyota Highlander, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

09.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук автомобіля марки „Toyota Highlander, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Ковалівка, біля пров. Вересневий, 8, під час якого були виявлено та вилучено грошові кошти а саме: 1 372 000 грн., 484 100 доларів США та мобільний телефон „Samsung SM-A107F/DS 32GB (IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ) чорного кольору з розбитою захисною плівкою.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання в частині арешту мобільного телефону, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, в частині арешту грошових коштів, слідчий суддя вказав, що вони не відповідають ознакам ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків фактичним обставинам провадження, та постановити нову, якою задовольнити клопотання детектива та накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в розмір 1 372 000 грн. та 484 100 доларів США, мобільний телефон „Samsung SM-A107F/DS 32GB (IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ) чорного кольору.

Вказує, що дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є матеріальними об`єктами, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже потребують вжиття заходів щодо їх збереження.

У внесених запереченнях представник ОСОБА_28 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Власник майна ОСОБА_8 та представник ОСОБА_28 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку представника ОСОБА_7 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Правильність рішення в частині арешту мобільного телефону ніким із учасників не оспорюється.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт вилучених під час огляду місця події грошових коштів, детектив зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Розглядаючи клопотання детектива, слідчий суддя перевірив вказані обставини та дійшов правильного висновку про те, що законних підстав для накладення арешту на грошові кошти немає.

Диспозицією ч.3 ст.212 КК України передбачено відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, вчинене особою, раніше судимою за ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах.

Безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення виступають податкові відносини, тобто відносини, які складаються між державою і суб`єктами оподаткування на підставі податкових норм, що регулюють установлення, зміну і відміну внесків до бюджетів і державних цільових фондів.

Предметом виступають грошові кошти, що підлягають сплаті до бюджетів або державних цільових фондів у виді податків, зборів (обов`язкових платежів). Зазначені платежі мають входити до системи оподаткування і бути введеними у встановленому законом порядку.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає характеризується наявністю трьох обов`язкових ознак: 1) діянням, яке має вираження в ухиленні від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів); 2) наслідками у виді фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних (ч.1 ст.212 КК), великих (ч.2 ст.212 КК) або особливо великих (ч.3 ст.212 КК) розмірах; 3) необхідним причинним зв`язком між зазначеними діянням і наслідками.

Суспільно небезпечне діяння у виді ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) полягає у відмові суб`єкта злочину від виконання покладеного на нього податковим законодавством зобов`язання зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

Умовами кримінальної відповідальності за ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) є: 1) правовий обов`язок особи сплатити обов`язкові платежі до бюджетів або державних цільових фондів; 2) наявність у неї можливості вчинити такі дії.

Суб`єктивна сторона характеризується виною у формі прямого умислу, коли винна особа усвідомлює суспільну небезпечність ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), передбачає його суспільно небезпечні наслідки у виді ненадходження коштів до бюджетів або державних цільових фондів і бажає настання цих наслідків.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом №5 від 15.04.2005 року не можуть вважатися одержаними внаслідок вчинення предикатного діяння кошти або інше майно, якими особа не заволоділа (які не отримала) шляхом вчинення злочину, а які вона незаконно утримала, приховала, не передала державі за наявності обов`язку це зробити, а саме: кошти, не сплачені як податки, збори, інші обов`язкові платежі.

Як вбачається з матеріалів провадження, обшук проведено в автомобілі „Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 . Будь-яких об`єктивних даних, що виявлені та вилучені грошові кошти в розмірі 1 372 000 грн. та 484 100 доларів США набуті не в законний спосіб, відсутні.

При цьому, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 жодного процесуального статусу не має. Підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень йому оголошено не було. Іншим особам у цьому кримінальному провадженні оголошено про підозру в ухиленні від сплати податків.

Клопотання про накладення арешту на майно детектив мотивував необхідністю забезпечення збереження речових доказів. Разом з тим, вказані грошові кошти не являються безпосереднім об`єктом кримінальних правопорушень, що розслідуються, та не відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор зазначив, що вилучене під час обшуку майно було у встановленому законом порядку досліджено та оглянуто, однак даних, які б свідчили про його відношення до даного кримінального провадження, прокурор не навів. Як і не було доведено, що арешт грошових коштів у даному випадку забезпечить дане кримінальне провадження.

Таким чином слідчий суддя, враховуючи вимоги ст.ст. 171, 173 КПК України, вірно оцінив відсутність підстав для накладення арешту, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено законних підстав для накладення арешту на грошові кошти, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування немає.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 22 липня 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4