Справа № 344/933/25
Провадження № 1-кс/344/551/25
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність слідчого,-

В С Т А Н О В И В:

В скарзі вказано «…У провадженні слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження №0001272. Станом на даний час дане кримінальне провадження об`єднане з кримінальним провадженням №0000357 та новому кримінальному провадженню присвоєно №0000727. Досудове розслідування здійснював слідчий ОСОБА_4 . Так, на ім`я Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_5 було подано клопотання №1 від 07.11.2022 року. В листопаді 2022 року на ім`я слідчого ОСОБА_5 направлено 17 клопотань про вчинення оперативно-пошукових дій та слідчих дій, в тому числі клопотання №1, а також клопотання №17/1-7 від 07.11.2022 року. Всі клопотання Старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_5 було задоволено в терміни передбачені законом, про що було надано письмову відповідь. В подальшому, об`єднане кримінальне провадження №0000727 направлено слідчому ОСОБА_6 (однак, слідча не здійснювала належного досудового розслідування, в тому числі не виконувала письмові вказівки процесуального прокурора, яким надавалися конкретні терміни на вчинення слідчо-процесуальних дій). Так у межах кримінального провадження не проводяться жодні слідчі дії протягом досить тривалого часу. На ім`я СУ ГУНП в Івано-Франківській області та прокурора ОСОБА_7 направлено запит. Відповіді на даний запит із вказівкою, які слідчі дії коли, ким, на підставі яких документів були виконані до даного часу не отримано…».

Адвокат в судовому засіданні підтримав скаргу з підстав, які наведені в ній, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні скарги, врахувавши фактичні дані, наведені у листі від 04.12.2024 року №36673-2024. У зазначеному листі надано відповіді на 18-ть поданих заявниками запитів щодо вчинення слідчо-процесуальних дій на підставі поданих ними 07.11.2022 18-ти клопотань слідчому ГСУ НП України ОСОБА_5 .

Прокурор просив розгляд скарги проводити без його участі та відмовити у її задоволенні, врахувавши фактичні дані, наведені у відповіді обласної прокуратури та листі СУ ГУНП в області.

В ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Що стосується вимоги скарги про зобов`язання слідчої надати відповідь на запит, то така вимога не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

04 грудня 2024 року слідча ОСОБА_6 надала відповідь потерпілому ОСОБА_8 на 18 колективних запитів, в тому числі запит представника ТзОВ «КГД-БУД» та 27 січня 2025 року надіслала копію такого листа безпосередньо директору ТзОВ «КГД-БУД» ОСОБА_9 .

При цьому, підстави даної скарги ґрунтуються саме на не наданні прокурором та слідчим відповіді на запит та не повідомленні про вчинені процесуально-слідчі дії.

Крім того, скаржник звернувся до слідчого з заявою про здійснення дій із збирання та узагальнення інформації щодо ретроспективного періоду в кримінальному провадженні.

Однак до обов`язків слідчого не належить узагальнення інформації за бажанням будь-якого учасника кримінального провадження.

Частиною 5 статті 40 КПК закріплено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Ознайомлення з інформацією, що вказана в заяві скаржника здійснюється самостійно, на підставі інституту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

А тому скарга в цій частині не підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги скарги про зобов`язання прокурора надати відповідь на запит, слід зазначити наступне.

Фактично скаржник просить суд зобов`язати слідчого та прокурора здійснити одну й ту ж дію. Відтак слідчим надано відповідь на запит, з яким звернувся скаржник.

Відповідно до ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, за вимогами ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 статті 28 КПК України регламентовано, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Разом з тим, ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені процесуальним законом.

Ця норма співвідноситься із положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Разом з цим, заявник не просив суд про встановлення розумних строків у кримінальному провадженні, а звернувся в порядку ст.303 КПК України, зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, скарга позбавлена правових підстав та не підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1