Березівський районний суд Одеської області
15.04.2025
Справа № 494/686/21
Провадження № 1-кп/494/34/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка Одеської області в кримінальному провадженні №60000039 від 26.03.2021 року, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Березівка Одеської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 18.03.2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме мобільним телефоном, який належить її знайомому ОСОБА_7 . На виконання свого злочинного умислу, 18.03.2021, приблизно о 21:00 год, ОСОБА_4 прибула за місцем мешкання ОСОБА_7 до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та зловживаючи довірою ОСОБА_7 попросила у його мобільний телефон марки «Honor», моделі «7А» для здійснення телефонного дзвінка, на що останній погодився. У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_4 після отримання від ОСОБА_7 вищевказаного мобільного телефону, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного Збагачення, місце події залишила, а отриманим шахрайським шляхом майном розпорядилась на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1200 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

У судовому засіданні захисник обвинуваченої заявила клопотання про закриття даного кримінального провадження, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, а саме тих протиправних дій, спричинена шкода від яких на момент їх вчинення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2021 році.

Обвинувачена та її законний представник також просили вказане кримінальне провадження закрити у зв`язку з декриміналізацію закону, яким передбачалася кримінальна відповідальність за діяння, яке їй інкримінується.

Прокурор щодо клопотання сторони захисту про закриття даного кримінального провадження не заперечував, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Вислухавши думку учасників судового провадження, врахувавши заяву потерпілого про розгляд справи без його участі, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі- Закон №3886-ІХ).

Відповідно до Закону №3886-ІХ,стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 190 КК України настає під час вчинення шахрайства, у тому разі, якщо заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, не є дрібним.

Отже діяння, вчинені як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібним і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 ПК України передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення 18.03.2021 року та своїми протиправними діями спричинила потерпілому матеріальну шкоду на суму 1200 гривень, у зв`язку з чим її дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Щодо визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи на 2021 рік, розмір вартості викраденого майна, з якого в 2021 році настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становить понад 2270 гривень.

Відповідно з 09.08.2024 положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, з огляду на приписи ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України мають зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності цим Законом.

Приймаючи до уваги те, що діями ОСОБА_4 завдано потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1200 грн. 00 коп., що є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме: 2270.00 гривень, такі діяння ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1) частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що внаслідок прийняття Закону№ 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , і обвинувачена, захисник та законний представник обвинуваченої звернулися до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно неї з підстав, передбачених п.4-1ч.1ст.284 КПК України, суд вважає клопотання обвинуваченої, захисника та законного представника мати обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1ст.190 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ст.284, ст.ст.314,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000039 від 26.03.2021 року, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід обвинуваченій у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нonor» ,який повернутий власнику по розписці залишити по приналежності.

Витрати у кримінальному провадженні -відсутні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1