Номер провадження № 1-кп/641/230/2025 Справа № 641/6911/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18.01.2023 року та № 000186 від 01.02.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 18.01.2023 року та № 000186 від 01.02.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування клопотання вказує, що відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строк якого спливає 19.01.2025 року. Зазначила, що на даний час не змінились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, 1) обвинувачений може вчинити спробу переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності. Вказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи під домашнім арештом, порушив покладені на нього обов`язки, не з`являвся у судові засідання; 2) оскільки на теперішній час свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні не допитаний, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на свідка, що перешкоджатиме встановленню істини кримінальному провадження; 3) обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину проти власності. Крім того, у обвинуваченого відсутні законні джерела існування, що може спонукати його до отримання незаконного доходу за рахунок злочинів проти власності.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечують, просять змінити запобіжний захід на домашній арешт. Захисник зазначає, що ризики, наведені прокурором, не доведені. ОСОБА_5 зазначає, що у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зобов`язується з`являтись у судові засідання.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 19.01.2025 року.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершено до його спливу.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

З огляду на вказане, суд враховує, що на розгляді суду перебувають два кримінальних провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження триває, обвинувачений вину не визнає, ще не всі свідки допитані, а тому доводи прокурора про наявність ризику впливу на цих учасників кримінального провадження є обґрунтованим.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, здійснювати вплив на свідків.

Судом також враховується, що в межах цього кримінального провадження до ОСОБА_6 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого останнім були порушені.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в засіданні не встановлено.

Посилання обвинуваченого на те, що він здійснює догляд за матір`ю, неофіційно працевлаштований не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час матеріали справи не містять.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню. В зв`язку з вищевикладеним, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 31, 177, 183, 199, ч. 1 ст. 314, 315, 316, 372, 376, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів - до 16.03.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Cуддя ОСОБА_1