Справа № 953/3185/25
н/п 1-кс/953/2660/25
УХВАЛА
"07" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
Прокурор до судового засідання не з`явився, розгляд клопотання просив здійснювати за своєї відсутності, про що зазначив у клопотанні.
Власник автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув на місці ДТП. Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_5 розгляд клопотання просила здійснювати за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить наступного:
02.04.2025 після проведення огляду місця ДТП вилучене майно, яке прокурор просить арештувати.
Власником автомобілю «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджене свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, вилучений транспортний засіб може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню шляхом заборони власнику розпорядження та користування арештованим майном.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно:
- автомобіль «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зонд-тампон (змив з лівої долоні трупу ОСОБА_4 ); зонд-тампон (змив букального епітелію трупа ОСОБА_4 ); зонд-тампон (змив з поверхні правої руки трупу ОСОБА_4 ); зонд-тампон (змив з рукоятки перемикання швидкостей автомобіля); зонд-тампон (змив з поверхні рульового керма автомобіля); зонд-тампон (змив з поверхні внутрішньої ручки водійської дверці); зонд-тампон (змив з рукоятки внутрішньої ручки лівої передньої дверці).
Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1