Справа №295/9451/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001661 від 28.05.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Зарічани, Житомирського району, з середньою освітою, працюючого водієм автотранспортних засобів в ТОВ «Сокой», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

встановив :

28.05.2024 приблизно о 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 перебував на подвір`ї, поблизу будинку № 10, що по вул. О. Клосовського в м. Житомирі. В цей день, час, місці, та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, з проникненням у автомобіль «Geely МК», д.н.з НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_6 та який знаходився на вищевказаному подвір`ї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в автомобіль, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким непоміченими, перебуваючи поблизу вищевказаного автомобіля, шляхом пошкодження (розбиття) віконного скла переднього пасажирського сидіння автомобіля, незаконно проник до автомобіля, звідки викрав чоловічу сумку чорного кольору в якій знаходились особисті речі ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи в руках чорну сумку, розпочав рух від автомобіля. В цей час очевидець події почав вимагати зупинитись та повернути викрадене майно. Однак, не зважаючи на вимогу очевидця події, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені та викриті, почав тікати.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий з викраденим майном очевидцем події.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що у травні 2024 року, приблизно о 15-00 год., він йшов випивший по вул. Клосовського, побачив автомобіль марки «Джилі» і розбив переднє праве бокове скло, взяв сумку з машини і почав бігти, однак його метрів за 70 від автомобіля зловили хлопці. Також зазначив, що погано пам`ятає обставини справи, але погоджується з обставинами викладеними в обвинувальному акті. Потерпілому шкоду відшкодував.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд звертає увагу на те, що хоча він і не пам`ятає той момент, коли його звав свідок, щоб зупинити, однак цей факт він не заперечував і повністю погоджувався із обсягом пред`явленого обвинувачення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що в травні 2024 року він їхав додому. В дворі він побачив автомобіль сусіда, там були привідкриті вікна, та побачив, що якийсь чоловік заглядає у вікна, в подальшому вибиває вікно в машині та забирає сумку. У цей час ОСОБА_7 поставив свій автомобіль і пішов до обвинуваченого, але останній почав швидко йти. У цей час з іншої сторони йшов чоловік, який також бачив подію та кричав : «лови!». Обвинувачений кинув сумку та прискорився, а вони разом затримали його за руки в 5-7 метрах від автомобіля. Після цього обвинувачений спротиву не чинив, просив його відпустити. Інший чоловік, який затримував, не дочекавшись поліції пішов, оскільки поспішав по справам.

Аналогічні пояснення надав свідок під час слідчого експерименту, що підтверджується протоколом від 13.06.2024.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що у той день був у дворі будинку №10 по вул. Клосовського в м. Житомирі поблизу третього під`їзду. Почув стук, і побачив, що людина від машини біжить із сумкою, а в автомобілі розбите скло. Приблизно в 10 метрах від автомобіля його зупинили, було багато людей. Цей випадок побачила також інша особа з автомобіля, вискочив і затримав. Подія відбувалась приблизно о 15-16 годині дня при цьому на дворі було світло, поблизу у дворі 5-6 людей сиділи грали в настільну гру. При затриманні обвинуваченого, схопили за комір та прижали до землі. При затримані щось вигукував, мабуть «стій».

Показання свідків є логічні, послідовні, узгоджені між собою та з іншими доказами по справі.

Винуватість ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, згідно витягу з ЄРДР 28.05.2024 внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 186 КК України та зазначено, що 28.05.2024 близько 15:57 год. за адресою: Богунський район м. Житомир, вулиця Олександра Клосовського буд.10, 4 під`їзд, невідома особа, на вигляд 40-50 років, розбивши скло в авто «Джилі» д.н.з. НОМЕР_1 , відкрито, в умовах воєнного стану, намагалась відкрито викрасти речі належні ОСОБА_6 (ЄО 22475).

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.05.2024, ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою у якій зазначив, що невідома особа, пошкодивши скло автомобіля «Geely», д.н.з. НОМЕР_1 , відкрито викрала сумку з речами та була затримана неподалік автомобіля свідками злочину.

Протоколом огляду місця події від 28.05.2024 зафіксовано пошкодження (розбиття) скла, уламки якого знаходяться як на землі так і в салоні автомобіля. Також в ході огляду місця події за допомогою порошку оброблено іншу поверхню скла (вікон) дверцят, де на склі водія виявлено сліди пальців рук, які за допомогою стрічки вилучено та перенесено до таблиці.

За даними висновку експерта №СЕ-19/106-24/8514-Д від 06.06.2024 вказані сліди папілярних узорів рук (стрічка № 1,2,3,4) залишені вказівним, середнім та безіменним пальцями лівої руки особи, вказівним, безіменним та середнім пальцями правої руки особи, дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 було затримано о 18-24 год. 28.05.2024.

Згідно протоколу огляду предмету від 28.05.2024, в присутності власника оглянута сумка чоловіча чорна із матеріалу шкірозамінника з коричневими вставками дна та ручок з написом «Balivivd». В сумці наявні різні речі, серед яких є паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , військовий квиток, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Geely МК», д.н.з. НОМЕР_1 , різноманітні картки для магазинів, грошові кошти в сумі 170 грн., проїзна карта та інші дрібні речі, які як зазначив потерпілий належать йому та цінності не мають. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що його сумка з речами знаходилась в автомобілі, звідки була викрадена. Вміст сумки такий, як і до моменту крадіжки.

Відповідно до протоколу пред`явлення до впізнання від 28.05.2024, ОСОБА_7 , підтвердив, що зможе впізнати особу, яку затримав за вчинення крадіжки майна по вул. Клосовського, 10 в м. Житомирі, та у присутності понятих, впізнав за сукупністю ознак та показав на особу під номером 4, - ОСОБА_4 .

Згідно протоколу огляду предметів від 29.05.2024 наявний відеофайл під назвою «MOVA0858», на диску DVD-R формату. Відеофайл містить відеозапис з камери відеореєстротора автомобіля ОСОБА_7 . Зупинивши відеозапис на 14 год. 56 хв. 38 сек. (фотозображення №1), виявлено, що зображення охоплює прибудинкову територію за адресою: м. Житомир, вул. Клосовського, 10 між 3 та 4, при під`їзді до вказаної адреси виявлено, що поруч з автомобілем знаходиться особа. Зупинивши відеозапис на 14 год. 56 хв. 40 сек. (фотозображення №2-3), виявлено, що поруч з автомобілем марки «Джилі» д.н.з, НОМЕР_1 , а саме поруч з водійськими дверцятами, тримаючи руки на склі, стоїть особа чоловічої статі, одягнена в кросівки

сірого кольору, штани темно-сірого кольору, кофту чорного кольору, футболку світло-сірого кольору з сумкою чорного кольору через плече. Зупинивши відеозапис на 14 год. 56 хв. 41 сек. (фотозображення №4), виявлено, що вказана особа, заглядає у вікно вказаного автомобіля. На цьому огляд відео завершено.

Вказані докази є належними, допустимими, сумніви у їх достовірності відсутні, і вони у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні.

ОСОБА_4 розпочав вчинення злочину як таємне викрадення чужого майна, однак його протиправні дії були виявлені свідками, які намагались його затримати. Незважаючи на це ОСОБА_4 продовжив свої дії, і, зрозумівши, що не встигне втекти, викинув викрадене майно. Вказані дії відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 "Про судову практику у злочинах проти власності" підлягають кваліфікації як грабіж.

Разом з тим обвинувачений, вчинивши всі дії, які вважав необхідними для закінчення злочину, не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, а тому його дії кваліфіковано як закінчений замах на злочин.

Отже, вина ОСОБА_4 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого в умовах воєнного стану, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди.

Обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, йому не пред`являлося.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкція частини 4 статті 186 КК України не передбачає іншого виду покарання окрім позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Враховуючи, обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, дані про його особу, що він раніше не притягувався до кримінаьної відповідальності, офіційно працює, за попереднім місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, є особою з інвалідністю третьої групи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану шкоду, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також беручи до уваги позицію потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України і призначення ОСОБА_4 покарання, зазначеного в санкції статті ч. 4 ст.186 КК України нижче від найнижчої межі, а саме - у виді позбавлення волі строком на 4 років 8 місяців.

При цьому відсутні підстави застосування ст. 75 КК України, оскільки зазначені вище обставини, що пом`якшують покарання, враховані судом при застосуванні ст. 69 КК України.

Цивільних позовів не заявлено.

Судові витрати, які складаються із витрат на залучення експертів для проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1514,56 грн., та для проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі -3029,12 грн., - сплачені обвинуваченим під час судового розгляду, що підтверджується платіжними інструкціями №23 та №24 від 14.06.2024, а тому відсутні підстави для повторного стягнення цих коштів з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Щодо запобіжного заходу, то сторони не заявляли відповідного клопотання та суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому з урахуванням ст. 69 КК України покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.05.2024 по 30.05.2024 в розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-чорну чоловічу сумку із шкірозамінника, в якій знаходяться особисті речі (документи, видані на ім`я ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 170 грн, картки та інші дрібні речі, які останньому матеріальної цінності не становлять), які належать потерпілому ОСОБА_6 та передані йому відповідальне зберігання залишити у власника, знявши арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.06.2024 справа №295/8225/24;

-DVD-R диск з відеозаписами з камер спостереження в момент вчинення кримінального правопорушення - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту проголошення вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1