Справа №534/1696/24
Провадження №1-кп/534/176/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ганнівці, Жидачівського району, Львівської області, громадянин України, українець, освіта середня, неодружений, безробітний, на утриманні нікого немає, не має інвалідності, не є учасником бойових дій, не є військовозобов`язаним, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-19.11.2008 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

-17.07.2009 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-07.10.2010 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.07.2009 остаточно засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 03.03.2014 за постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 27.02.2014 по відбуттю строку покарання з адміністративним наглядом строком 1 рік;

-09.09.2014 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

-11.12.2014 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.09.2014, остаточно засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

-12.06.2015 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14.12.2014, остаточно засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; звільнений 21.11.2017 по відбуттю строку покарання;

-06.03.2018 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-06.04.2018 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2. ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавленні волі;

-18.12.2019 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 06.04.2018, остаточно визначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі;

-15.01.2024 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

-15.05.2024 вироком Полтавського апеляційного суду за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в:

У межах кримінального провадження № 0000276 від 03.05.2024 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

І. 10.03.2024 ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, створив оголошення у групі «Попутники» у месенджері «Telegram» з приводу надання послуг з пасажирських перевезень з м. Запоріжжя до м. Суми. 10.03.2024 ОСОБА_5 знайшла у месенджері «Telegram» зазначене оголошення, зв`язалась із ОСОБА_4 та висловивши намір скористатися послугами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, зловживаючи довірою потерпілої, не маючи наміру надавати послуги з пасажирських перевезень, під час листування та розмов по телефону з ОСОБА_5 запевнив останню, що 10.04.2024 об 19 год. 00 хв. планується поїздка від м. Запоріжжя до м. Суми, для чого необхідно перерахувати грошові кошти на банківську картку АТ « Ідея Банк» № НОМЕР_1 , тим самим ввів в оману потерпілу ОСОБА_5 ..

У подальшому ОСОБА_5 , не будучи обізнаною щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , перерахувала на банківську картку АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_1 о 12 год. 40 хв. 10.03.2024 грошові кошти в сумі 375 грн. 00 коп., о 13 год. 30 хв. 10.03.2024 перерахувала грошові кошти в сумі 375 грн. 00 коп., о 13 год 33 хв. 10.03.2024 перерахувала грошові кошти в сумі 375 грн. 00 коп. та о 14 год. 06 хв. 10.03.2024 грошові кошти в сумі 750 грн. 00 коп..

У подальшому ОСОБА_4 , заволодівши шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_5 , розпорядився останніми на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1875 грн 00 коп.

Таким чином дії ОСОБА_4 прокурор кваліфікує як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

ІІ. 28.03.2024 ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, створив оголошення на сайті «BESPLATKA.UA з приводу продажу мотоциклу, червоного кольору, ОСОБА_6 знайшов на сайті зазначене оголошення, зв`язався із ОСОБА_4 висловивши намір про покупку вказаного предмету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, зловживаючи довірою потерпілого, не маючи наміру продавати вказаний транспортний засіб, під час листування та спілкування по телефону з ОСОБА_6 запевнив останнього, що для продажу мотоциклу необхідно перерахувати грошові кошти на банківську картку АТ «РайфайзенБанк» № НОМЕР_2 , тим самим ввів в оману потерпілого ОСОБА_6 ..

У подальшому ОСОБА_6 , не будучи обізнаним щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , перерахувала на банківську картку АТ «Райфайзен Банк» № НОМЕР_2 о 17 год. 33 хв. 28.03.2024 грошові кошти в сумі 450 грн. та о 18 год. 45 хв. 28.03.2024 грошові кошти в сумі 400 грн..

У подальшому ОСОБА_4 , заволодівши шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6 , розпорядився останніми на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 850 грн.

Таким чином дії ОСОБА_4 прокурор кваліфікує як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

ІІІ. 07.04.2024 ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, створив оголошення у групі «Попутники» у месенджері «Telegram» з приводу надання послуг з пасажирських перевезень з м. Біла Церква до м. Київ. 07.04.2024 ОСОБА_7 знайшла у месенджері «Telegram» зазначене оголошення для перевезення її чоловіка, зв`язалась із ОСОБА_4 та висловивши намір скористатися послугами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, зловживаючи довірою потерпілого, не маючи наміру надавати послуги з пасажирських перевезень, під час листування та спілкування по телефону з ОСОБА_7 запевнив останню, що 10.04.2024 об 04 год. 30 хв. планується поїздка від м. Біла Церква до м. Київ, для чого необхідно перерахувати грошові кошти на банківську картку АТ « Ідея Банк» № НОМЕР_3 , тим самим ввів в оману потерпілу ОСОБА_7 ..

У подальшому ОСОБА_7 , не будучи обізнаною щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , перерахувала на банківську картку АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_3 о 14 год. 28 хв. 07.04.2024 грошові кошти в сумі 100 грн 00 коп., о 14 год 45 хв 07.04.2024 перерахувала грошові кошти в сумі 100 грн. 00 коп., о 15 год. 02 хв. 07.04.2024 перерахувала грошові кошти в сумі 200 грн. 00 коп., о 15 год. 09 хв. 07.04.2024 грошові кошти в сумі 200 грн. 00 коп. та о 15 год. 20 хв. 07.04.2024 перерахувала грошові кошти в сумі 200 грн. 00 коп..

У подальшому ОСОБА_4 , заволодівши шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 , розпорядився останніми на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн. 00 коп.

Таким чином дії ОСОБА_4 прокурор кваліфікує як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про закриття кримінального провадження на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Обвинувачений не заперечував проти клопотання прокурора.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Пунктом 3 цього Закону регламентовано, що статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викласти в такій редакції:

"Стаття 51. Дрібне викрадення чужого майна

Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, -

тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб".

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року складав 3028 гривень згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».

Інкриміновані ОСОБА_4 збитки, завдані кримінальними правопорушеннями у межах 2024 року, за епізодами за І складає (1875,00 грн.), за ІІ складає (850,00 грн.), за ІІІ складає (800,00 грн.).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року складає 3028 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становила 1514 грн 00 коп. (3028 грн : 50% = 1514 грн 00 коп.).

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514,00 х2=3028 грн.

З огляду на викладене, з І по ІІІ епізоди кримінального провадження № 0000276 від 03.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає закриттю.

Цивільні позови не заявлялись.

Питання щодо речових доказів підлягають урегулюванню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 284, 369-372 КПК України

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000276 від 03.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження №0000276 від 03.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України - закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8