Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/98/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000818 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України заапеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на своєму утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування всіма транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду яка полягає у витратах на ритуальний поминальний обід в сумі 14 490 грн та витратах на лікування в сумі 1 755,60 грн, моральну шкоду у розмірі 422 000 грн, а також процесуальні витрати на правничу допомогу у сумі 8 000 грн, а всього 446 245,60 (чотириста сорок шість тисяч двісті сорок п`ять гривень) 60 коп .

Стягнуто з ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 78 000 грн та витрати на поховання в розмірі 21 501,30 грн, а всього 99 501 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот одну гривню) 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 6 795 грн 92 коп.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 , 26.06.2022 близько 21 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби, по автодорозі М-22 «Полтава - Олександрія» на території Олександрійського району Кіровоградської області зі сторони м. Олександрія в напрямку м. Кременчук, проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі і д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, що в більшій мірі виявлялось у неуважному стеженні за дорожньою обстановкою, чим свідомо створив умови, в яких позбавив себе можливості завчасно виявити дорожній знак 3.41 «Контроль» згідно ПДР України, розташований на правому узбіччі щодо напрямку руху останнього, який можливо виявити та заздалегідь застосувати гальмування.

Отже, ОСОБА_6 , рухаючись на вищезазначеному автомобілі по прямій ділянці дороги, наближаючись до штучно освітлюваного блокпосту №2 «Пролісок», який розташований по вказаній автодорозі, всупереч вимогам указаного заборонного знаку, здійснивши роз`їзд з невстановленим слідством зустрічним вантажним автомобілем, продовжив рухатись далі, та як наслідок завчасно не виявив пішохода - старшого інспектора чергового сектора моніторингу ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_10 , який виконував свої повноваження на території Кіровоградської області, здійснюючи перепуск транспортних засобів через блокпост, допустивши на нього наїзд, у момент, коли той перебував у положенні стоячи на його смузі руху, повернутий переважно лівим боком.

Порушення ОСОБА_6 вимог п. 2.3 (б) ПДР України та вимог дорожнього знаку 3.41 «Контроль» згідно ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з фактом здійснення на відстані 108 м до виїзду з АЗС «АNР 14», наїзду на пішохода ОСОБА_10 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 266 від 01.08.2022 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та травми шийного відділу хребта: садна нижньої губи, лівої вилиці, лівої скроні, лоба, спинки носу, синців правої тім`яної ділянки, рани лівої лобно-тім`яної ділянки, крововиливу у м`які тканини волосистої частини голови, субарахноїдальних крововиливів, забоїв головного мозку, перелому шийною відділу хребта, забою головного мозку, множинних переламів ребер зліва, травми лівої гомілки: садна лівої гомілки, переламу мало - та великогомілкової кісток зліва, саден лівого стегна, лівого передпліччя, правої стопи та субкапсулярної гематоми селезінки, які в сукупності несуть ознаки тяжких, як небезпечні для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні КНП «Центральна міська лікарня м. Олександрія».

У своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції змінити в його резолютивній частині, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме час відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня ухвалення вироку, зарахувавши йому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.06.2022 по день ухвалення вироку, тобто до 27.09.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Отже, прокурор зазначає, що районним судом не в повному обсязі дотримано вимоги ст. 370 КПК України щодо ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, а внаслідок недотримання вимог п.п. 2 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України та п.п.12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України щодо викладу у резолютивній частині вироку відомостей «про початок строку відбування покарання» та «рішення про залік досудового тримання під вартою».

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою суд у резолютивній частині вироку зазначає початок строку відбування покарання.

Разом з цим, в ухваленому відносно ОСОБА_6 вироку суд помилково послався на те, що час відбування покарання необхідно рахувати з наступного дня після набрання вироком законної сили, а тому вирок є неконкретним та незрозумілим для виконання.

Дотримуючись вимоги п.п. 2 п. 2 ч. 4 ст.374 КПК України, суд в резолютивній частині ухваленого вироку повинен був вказати «початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , а саме рахувати його з 27.09.2024», що є датою ухвалення вироку про засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі, який останній має відбувати реально.

Крім того, відповідно до п.п. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, суд у резолютивній частині вироку зазначає окрім початку строку відбування покарання, також рішення щодо заліку досудового тримання особи під вартою.

При цьому, суд ухвалюючи рішення про зарахування в термін відбування покарання строку попереднього ув`язнення, посилаючись на ч. 5 ст. 72 КК України, повинен був вказати про зарахування ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - період з 27.06.2022 (тобто з моменту його фактичного затримання у порядку ст. 208 КПК України та початку строку попереднього ув`язнення) по 27.09.2024 (що, є днем ухвалення вироку та кінцевим строком попереднього ув`язнення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника адвоката ОСОБА_9 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження і зваживши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У межах даного кримінального провадження вирок суду першої інстанції оскаржений прокурором лише в частині початку строку відбуття покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, а тому колегія суддів не надає оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, доведеності винуватості ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій, вважаючи винуватість останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведеною, а кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України правильною.

При цьому, колегія суддів враховує, що доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження і ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції провівши судове слідство у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а тому правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

Перевіряючи вирок у частині призначеного обвинуваченому покарання, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому, районний суд правильно врахував, що ОСОБА_6 вперше вчинив необережний злочин та його особу, який раніше не судимий, за місцем роботи ТОВ «Кременчуцький центральний ринок» характеризується позитивно, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обтяжуючі та пом`якшуючі обставини судом не встановлені.

Тому, з урахуванням усіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, а також додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На думку колегії суддів, призначений обвинуваченому районним судом такий вид та термін покарання є виваженим і відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, а також буде необхідним і достатнім для його виправлення та слугуватиме попередженню вчинення ним нових злочинів.

Що стосується апеляційних доводів прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме в частині рахування початку строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 , а також заліку досудового тримання його під вартою, то вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою суд у резолютивній частині вироку зазначає початок строку відбування покарання.

Разом з цим, в ухваленому відносно ОСОБА_6 вироку, районний суд помилково вказав на те, що час відбування покарання необхідно рахувати з наступного дня після набрання вироком законної сили, через що вирок суду є неконкретним та незрозумілим для виконання.

Дотримуючись вимоги п.п. 2 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд в резолютивній частині ухваленого вироку повинен був вказати «початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , а саме рахувати з 27.09.2024», що є датою ухвалення вироку про засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі, який останній має відбувати реально.

Крім того, відповідно до п.п. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, суд у резолютивній частині вироку зазначає окрім початку строку відбування покарання, також рішення щодо заліку досудового тримання особи під вартою.

При цьому, суд ухвалюючи рішення про зарахування у термін відбування покарання строку попереднього ув`язнення, посилаючись на ч. 5 ст. 72 КК України, повинен був вказати, про зарахування ОСОБА_6 у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме - період з 27.06.2022 (тобто з моменту його фактичного затримання у порядку ст. 208 КПК України та початку строку попереднього ув`язнення) по 27.09.2024 (що, є днем ухвалення вироку та кінцевим строком попереднього ув`язнення.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити в частині рахування початку строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 та заліку досудового тримання його під вартою, а в решті даний вирок районного суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2024 стосовно ОСОБА_6 змінити в частині початку строку відбуття покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, а саме початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня ухвалення вироку, а саме з 27.09.2024, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст.72 КК України у термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.06.2022 по день ухвалення вироку, тобто до 27.09.2024, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а в іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2