СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/617/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2024 за № 0000040, стосовно:

- ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

- ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

- ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисники - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 28.08.2024 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2024 за № 0000040, стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які, кожен окремо обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024 зазначений обвинувальний акт цього ж дня отриманий головуючою суддею.

Ухвалою суду від 30.08.2024 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 15 год. 30 хв. 02.10.2024, яке неодноразово було відкладено.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що по кримінальному провадженню під час досудового розслідування, а також при складенні обвинувального акта, дотримані всі вимоги, передбаченні ст. 32, 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Так, в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а саме за яких обставин було вчинене несанкціоноване копіювання, які дії ОСОБА_4 були спрямовані на це та яке право доступу він мав до автоматизованої системи ІПНП, на користь кого та в чому саме полягає виток інформації з обмеженим доступом, які це мало наслідки. Наявність таких суттєвих неповноти та суперечностей за змістом обвинувального акта свідчать, зокрема, про невідповідність інкримінованого кримінального правопорушення його кваліфікації. Така бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у порушенні права особи на захист, визнається судовою практикою істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також прокурором порушується презумпція невинуватості, коли в обвинувальному акті вказується про наявність злочинного умислу, хоча при цьому не конкретизується мотив та в чому саме полягав такий умисел. Окрім того, не зазначено формулювання обвинувачення, а викладено фактично формулювання підозри. Крім того, захисник подав клопотання про витребування у прокурора документів та інших доказів, які стали джерелом виявлення обставин, що могли свідчити про вчинення працівником Святошинського УП ГУ НП в м. Києві несанкціонованого копіювання інформації, яка обробляється в електронно обчислювальних машинах, автоматизованих системах ,комп`ютерних мережах, що призвело до її витоку, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, на підставі яких були внесені відомості до ЄРДР № 0000040 від 22.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Так, сформульоване обвинувачення в обвинувальному акті є незрозумілим та некоректним, що порушує право обвинуваченого ОСОБА_5 знати у вчиненні якого злочину він обвинувачується, чим істотно порушується право обвинуваченого на захист. Крім того, затвердження прокурором обвинувального акта щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог реквізитів офіційного документу. Крім того, захисник подав клопотання про часткове скасування арешту з майна, яке було вилучене у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2024, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S10», imei НОМЕР_1 , з сім картою НОМЕР_2 , та мобільний телефон «BlackBerry DCCO», imei НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , та зобов`язати прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 або іншого прокурора у справі повернути вказане майно. Дане клопотання захисник обґрунтовує тим, що власник майна не був присутнім у суді при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, а також із інших наявних підстав, у зв`язку із відсутністю у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 майном на підставі зазначених обставин, оскільки у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , позицію якого підтримала обвинувачена ОСОБА_3 , підтримав клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору. Крім того, підтримав свої скарги та клопотання, подані 03.02.2025 та 04.02.2025, а саме: скаргу на постанову про визначення речовим доказом у кримінальному провадженні від 03.05.2024, яка є незаконною, безпідставною та прийнята в супереч вимогам КПК України, а тому підлягає скасуванню; скаргу на незаконні дії сторони обвинувачення, які полягають у незаконному повідомленні ОСОБА_3 про підозру за фактом, що не вносився до ЄРДР. Дану скаргу захисник обґрунтовує тим, що відповідно до змісту повідомленої підозри від 03.05.2024 ОСОБА_3 о 10 год. 44 хв. здійснила несанкціоноване копіювання інформації, яка обробляється та зберігається в автоматизованій системі ІПНП щодо ОСОБА_11 та об 11 год. 08 хв. здійснила несанкціоноване копіювання інформації, яка обробляється та зберігається в автоматизованій системі ІПНП щодо ОСОБА_12 . Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження станом на 03.05.2024 відомості до ЄРДР за фактами несанкціонованого копіювання інформації, яка обробляється та зберігається в автоматизованій системі ІПНП щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не вносились, що, в свою чергу, у відповідності до ч. 3 ст. 214 КПК України позбавляють сторону обвинувачення повідомити ОСОБА_3 про підозру та здійснення інших процесуальних дій в якості підозрюваної; скаргу на постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні від 01.07.2024, яку обґрунтовує тим, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 01.07.2024 заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 прийнято постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №№ 0000040 від 22.01.2024 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, до трьох місяці, тобто до 03.08.2024. Зазначена постанова винесена з грубим порушенням вимог КПК України, а тому є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки повідомлення 03.05.2024 ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, за фактом, що не вносився до ЄРДР породжує незаконність процесуальної дії слідчого та прокурора у вигляді повідомлення про підозру та як наслідок призводить до не набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваної, що в свою чергу виключає можливість продовження строку досудового розслідування за підозрою ОСОБА_3 за фактом, який не вносився до ЄРДР; клопотання про витребування документів, а саме витребування від Київської міської прокуратури матеріалів, про витребування від Печерського районного суду міста Києва матеріалів судових справ № 757/19039/24-к, № 757/19022/24-к, № 757/19040/24-к, витребування від прокурора у кримінальному провадженні документів про проведення НСРД, які не мають грифу таємності. Крім того, підтримав клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2024 по справі № 757/24912/24-к, а саме: мобільний телефон Narzo, мобільний телефон Spark, imei НОМЕР_5 , слоти під сім карту НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , сім карти мобільних операторів 5 шт.: одна - «Київстар», чотири - «Водафон», карту Micro CD, та накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2024 по справі № 757/24909/24-к, а саме: в частині накладення арешту на майно, яке згідно з протоколами огляду не має жодного доказового значення для предмету доказування у даному кримінальному провадженні. Також подав заперечення на ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26.04.2024 по справах № 757/19040/24-к, № 757/19022/24-к, № 757/19039/24-к, від 06.06.2024 по справах № 757/24912/24-к, № 757/24909/24-к, вказуючи, що вказані ухвали постановлені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з порушенням правил територіальної підсудності та у відповідності п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України підлягають скасуванню.

Вислухавши думку прокурора, який заперечував щодо повернення обвинувального акта, думку захисників та обвинувачених, вивчивши обвинувальний акт да долучені до нього додатки, суд дійшов таких висновків.

Щодо клопотання захисників про повернення обвинувального акта прокурора, то суд виходить з такого.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями ст. 291 КПК України визначено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором, слідчим чи дізнавачем цих вимог.

Як вбачається з вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вбачається, що обвинувальний акт містять усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, проставлено відбиток печатки Прокуратури міста Києва, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акта, який відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Фактичні обставини, а також формулювання обвинувачення, викладені в обвинувальному акті так, як були встановлені під час досудового розслідування.

Доводи сторони захисту щодо незрозумілості та некоректності обвинувачення не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, та підлягають з`ясуванню під час судового розгляду даного кримінального провадження по суті, в ході якого обставини, які мають значення для кримінального провадження підлягають перевірці та оцінці.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обставин, повернення обвинувального акта з надуманих підстав призведе до порушення прав обвинувачених, гарантованих ст. 6 даної Конвенції.

Також у судовому засіданні встановлено, що вказане кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду міста Києва.

Підстав для закриття чи зупинення даного кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акта дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного обвинувального акта до судового розгляду.

Кримінальне провадження на підставі ч. 1 ст. 31 КПК України належить здійснювати суддею одноособово.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачені, захисники.

Щодо скарг та клопотань захисників, суд вислухавши думку прокурора, який заперечував щодо їх задоволення з тих підстав, що положеннями ч. 3 ст. 314 КПК України визначено чіткий перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні. Разом з тим, клопотання сторони захисту про витребування тих чи інших матеріалів, не містить зазначення для прийняття яких рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, необхідно витребувати такі документи. Виходячи з практики розгляду судом касаційної інстанції скарг, пов`язаних із прийняттям рішень у підготовчому судовому засіданні, суд може надавати оцінку процесуальним рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді з метою прийняття рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, разом із цим, оцінка судом доказів здійснюється під час судового розгляду, дійшов таких висновків.

Щодо скарг захисника ОСОБА_7 на незаконні дії сторони обвинувачення, які полягають у незаконному повідомленні ОСОБА_3 про підозру за фактом, що не вносився до ЄРДР, на постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні від 01.07.2024, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можливість оскарження яких не передбачена частиною першою цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Разом з тим, підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання, суд не вправі оцінювати процесуальні дії (бездіяльність) та рішення органу досудового розслідування, оскільки відповідно до ст. 314 та 315 КПК України з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження, такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду. Отже, викладені у вказаній скарзі (запереченнях) факти та обставини не можуть бути предметом дослідження судом під час підготовчого судового засідання.

З огляду на те, що сторона захисту у скаргах просить зазначені нею порушення норм кримінального процесуального закону органом досудового розглянути саме під час вирішення питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за необхідне визнати такі скарги передчасними, у зв`язку з чим відмовити у їх задоволенні. При цьому, сторона захисту не позбавлена права під час судового розгляду посилатися на встановлені нею порушення КПК України, зокрема, під час дослідження доказів по справі.

Щодо клопотань захисника ОСОБА_7 про витребування від Київської міської прокуратури матеріалів, про витребування від Печерського районного суду міста Києва матеріалів судових справ № 757/19039/24-к, № 757/19022/24-к, № 757/19040/24-к, про витребування від прокурора у кримінальному провадженні документів про проведення НСРД, які не мають грифу таємності, то суд, виходить з такого.

Як вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За змістом п. 1, 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Розглядаючи зазначені клопотання захисника, суд вважає, що вони є передчасними, адже на підготовчому судовому засіданні неможливо перевірити їх обґрунтованість.

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження, жодні докази сторін суд не досліджував, що виключає можливість суду перевірити наявність чи відсутність певних відомостей, про витребування яких просити захисник, у вже зібраних сторонами матеріалах, які можуть бути подані суду без вжиття заходів для їх витребування від інших осіб.

Крім того, слід зазначити, що матеріали судових справ не можуть бути витребувані навіть в межах однієї судової установи, з цих матеріалів можуть бути виготовлені лише копії в межах процедури тимчасового доступу до речей та документів.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_8 про витребування доказів, то суд, виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Частина 6 цієї статті встановлює, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положенням ч. 1 ст. 20 КПК України закріплено, що обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ст. 93 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд вважає, що клопотання захисника про витребування у прокурора документів та інших доказів, які стали джерелом виявлення обставин, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, воно не узгоджується з нормами КПК України, оскільки суд на даній стадії не наділений правом збирати чи витребовувати докази, а лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Щодо скарги захисника ОСОБА_7 на постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 03.05.2024, а саме її скасування, то дана скарга задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Щодо клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про скасування арешту майна, то суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Порядок скасування арешту майна унормований ст. 174 КПК України. Згадана норма передбачає два випадки скасування арешту з майна судом: одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України); за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Судове рішення, яким закінчується судовий розгляд кримінального провадження № 0000040 від 22.01.2024, на цей час не ухвалене. Кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

За наведених обставин у суду на даний час відсутні правові підстави для скасування арешту з майна.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 20, 22, 93, 131, 132, 159, 163, 174, 291, 303, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2024 за № 0000040, на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які, кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Якуба Коласа, 27-А) на 15 год. 00 хв. 19 березня 2025 року.

У задоволенні скарг захисника ОСОБА_7 на постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 03.05.2024, на незаконні дії сторони обвинувачення, які полягають у незаконному повідомленні ОСОБА_3 про підозру за фактом, що не вносився до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні від 01.07.2024 - відмовити.

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_7 про витребування від Київської міської прокуратури матеріалів, про витребування від Печерського районного суду міста Києва матеріалів судових справ № 757/19039/24-к, № 757/19022/24-к, № 757/19040/24-к, про витребування від прокурора у кримінальному провадженні документів про проведення НСРД, які не мають грифу таємності - відмовити.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про скасування арешту майна - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про витребування доказів - відмовити.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання: прокурора, обвинувачених, захисників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час оголошення повного тексту ухвали - о 14 год. 30 хв. 14.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1