Провадження №: 1-кс/755/3569/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2024 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Києва: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого в ОВС 2 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого, про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 2 відділом слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до змісту якої він урочисто присягнув залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. 30.12.2012 наказом ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим № 300 о/с його було призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Київського районного відділу Сімферопольського міського управління ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим. В подальшому, 29.12.2012 ОСОБА_7 відповідно до наказу МВС України № 1160 о/с присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант міліції». Після чого, у 2013 році (встановити більш точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим) ОСОБА_6 був призначений на посаду начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Білогірського РВ ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим.

У подальшому, в лютому - квітні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановленими слідством особами ОСОБА_6 запропоновано перейти до незаконно створеного так званого «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим» (мовою оригіналу «Министерства внутренних дел по Республике Крым»), яке увійшло до складу «Міністерства внутрішніх справ російської федерації», та обійняти посаду «заступника начальника поліції (з оперативної роботи) відділу МВС росії по Білогірському району» (мовою оригіналу - «заместителя начальника полиции (по оперативной работе) ОМВД россии по Белогорскому району»).

ОСОБА_6 , будучи громадянином України, службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою російської федерації так званого «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим», та призначення ОСОБА_8 на так звану посаду «тимчасово виконуючого обов`язки міністра» незаконно створеного «Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим», а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу російської федерації, маючи на меті сприяти представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим та міста Севастополя, погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу на посаді заступника начальника поліції (з оперативної роботи) незаконно утвореного «відділу МВС росії по Білогірському району», який розташований за адресою: АР Крим, Білогірський р-н., м. Білогірськ, вул. Сімферопольська, буд. 34, без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свою протиправну діяльність, направлену на зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених на тимчасово окупованій території України в АР Крим, 04.12.2023 за власною згодою був призначений представниками держави окупанта на посаду начальника незаконно утвореного «відділу МВС росії по Нижньогірському району» (мовою оригіналу - «начальника отдела МВД россии по Нижнегорскому району»).

Перебуваючи на вищевказаній посаді до теперішнього часу громадянин України ОСОБА_6 виконує функції незаконно створеного окупаційною владою російської федерації правоохоронного органу, діяльність якого спрямована на забезпечення встановленого державою окупантом правопорядку та забезпечення реалізації окупаційної політики, що завдає шкоди інтересам державної безпеки України та унеможливлює забезпечення її територіальної цілісності та недоторканності.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - колабораційній діяльністі, тобто добровільному зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

02.10.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

05.11.2024 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник підозрюваного повідомив, що оскільки позиція з підозрюваним не узгоджена, при розгляді клопотання прокурора про проведення спеціального досудового розслідування покладається на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч.7 ст.111-1 КК України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме, шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до відомостей з ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 01.01.2019 по 05.08.2024 відомостей стосовно ОСОБА_6 в базі даних не виявлено.

09.10.2024 ОСОБА_6 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 2 відділу УЗНД Головного управління ІНФОРМАЦІЯ_2.

24.10.2024 з матеріалів кримінального провадження № 0001114 від 11.04.2017 виділено матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в окреме провадження за № 0000257.

Відповідно до інформування Управління підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований на тимчасово окупованій території АДРЕСА_1.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальностіСлід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_9 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

При цьому, відповідно до оперативної інформації органу досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 КПК України.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положеннями ч. 2 ст. 297-2 КПК України, визначено, що у клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості щодо оголошення особи у міждержавний та/або міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що свідчать про причетність ОСОБА_6 до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та знаходиться на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 2971-2974, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000189, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Алушти Автономної Республіки Крим, громадянина України, раніше не судимого, останнє відоме місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Роз`яснити, що у разі якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя