ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції),

законного представника ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2024 року (ЄРДР №0004162),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , про застосування підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим застосував даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу безпідставно задоволено, оскільки, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України. Більше того, звертає увагу на те, що судом не було в повній мірі враховано дані про особу підозрюваного, а саме, те, що ОСОБА_8 є неповнолітнім і обрання запобіжного заходу позбавить його можливості навчатися далі. Крім того, судом не взято до уваги позитивну характеристику з Луцького вищого професійного училища на ОСОБА_8 , а також те, що підозрюваний проживаючи разом з двома молодшими братами та законним представником, своє бабусею, ОСОБА_9 допомагав їй особі пенсійного віку у вихованні та утриманні молодших братів та веденні домашнього господарства.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, а також законного представника, які скаргу підтримали з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховано судом і те, що ОСОБА_8 в даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, санкція однієї із статей передбачає покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, є неповнолітньою особою, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності він може безперешкодно залишити місце свого проживання, так і територію України. Більше того, після вчинення злочину пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого підозрюваний не повідомляв про його вчинення правоохоронні органи, а навпаки, приховуючи труп потерпілого намагався уникнути відповідальності за скоєне, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, та наявністьдоведених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що останній перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя, без належного обґрунтування послався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне. А тому, такі доводи сторони захисту, з урахуванням наведених вище мотивів не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого.

Твердження сторони захисту про те, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 є неповнолітнім і обрання запобіжного заходу позбавить його можливості навчатися далі, його позитивну характеристику з Луцького вищого професійного училища, а також те, що підозрюваний проживаючи разом з двома молодшими братами та законним представником, своє бабусею, ОСОБА_9 допомагає їй особі пенсійного віку у вихованні та утриманні молодших братів та веденні домашнього господарства, оскільки, як вбачається з оскаржуваного судового рішення, дані обставини взято до уваги та належним чином враховано при його постановленні.

Медичних протипоказань утриманню підозрюваного у СІЗО чи ІТТ в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Разом з тим, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні зокрема кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують доведених в ході розгляду справи стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого, як про це просить захисник.

Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді