ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3786/24 Справа № 192/2399/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року, якою частково задоволено клопотання засудженого про звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_7 та постановлено негайно звільнити ОСОБА_7 від покарання передбаченого вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

В задоволені іншої частини клопотання ОСОБА_7 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відмовлено

Мотивуючи постановлене рішення суд виходив з того, що ОСОБА_7 вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року, був засуджений за вчинення 26 червня 2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжки на суму 603 грн. 00 коп., а відтак оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, д він підлягає негайному звільненню від покарання передбаченого вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з цим, суд першої інстанції відмовляючи засудженому у задоволені іншої частини клопотання, а саме перегляду вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року послався на те, що під час вирішення питання передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, має лише право негайно звільнити засудженого від покарання або пом`якшити покарання, відносно вироку, який виконується відносно засудженого і не наділений повноваженнями змінювати вирок суду чи переглядати вирок суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його клопотання про звільнення від відбування покарання.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги засуджений посилається на те, що суд розглядаючи його клопотання не взяв до уваги тих обставин, що за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року його засуджено за вчинення крадіжки й сума викраденого майна становила 2323 гривні, що не перевищує 2 неоподатковуваних доходів громадян на 2023 рік. При цьому, за цим вироком йому частково приєднано покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022, й покарання він відбуває з 02.08.2023.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в тому числі у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ Солонянська виправна колонія (№21) за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року, яким його було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Першотравеньського міського суду Дніпропетровської областіі від 31.05.2023 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2024 вказаний вирок с було залишено без змін.

Разом з цим, вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 року та призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, від відбування якого його було звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про його звільнення від покарання за іншими вироками, суд першої інстанції виходив з того, що інші вироки за якими засудженого ОСОБА_7 не виконується і суд не наділений повноваженнями змінювати вирок суду чи переглядати вирок суду.

Між тим суд першої інстанції залишив поза увагою, що вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 року виконується вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 року на підставі ст. 71 КК України в ДУ Солонянська виправна колонія № 21, а тому, вирішення питання в порядку ч. 2 ст. 74 КК України, враховуючи наведені вище вимоги закону, мають вирішуватися судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, яким в даному випадку, є Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Разом з цим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Вказаним Законом №3886-IX внесені зміни у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24, відповідно до якого Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 цієї статті визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, як правильно встановив суд першої інстанції ОСОБА_7 засуджений за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року, ОСОБА_7 був засуджений за вчинення 26 червня 2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжки на суму 603 грн. 00 коп.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривні та відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 гривні.

З огляду на те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_7 за вироком від 20.03.2024 року на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 гривні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що до цього діяння має застосуватися положення ст. 5 КК, оскільки це діяння не є кримінально караним та не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Враховуючи наведені вище вимоги Закону України № 3886-IX, а також вимоги ст.ст. 5, 74 КК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року.

Водночас, згідно з вироком Першотравеньського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023, покарання за яким було частково приєднано до покарання за вироком Першотравеньського міського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 року, ОСОБА_7 засуджений за вчинення 25 лютого 2023 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжки на суму 2323 гривні.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривні та відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 гривні.

А тому, суд першої інстанції повинен був з урахуванням вимог Закону України № 3886-IX та положень ст.ст. 5, 74 КК України, також негайно звільнити ОСОБА_7 і від призначеного покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023, у зв`язку з тим, що вартість викраденого майна за цим вироком, на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян.

Що стосується вироку Першотравеньського міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 року, покарання за яким було частково приєднано до покарання за вироком Першотравеньського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023, яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення 26.09.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжки на суму 8436 грн. 25 коп.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривні та 50 відсотків від цього розміру становлять 1240,50 гривні та відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684 гривні.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривні та відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481 гривні.

Таким чином, з огляду на те, що вартість викраденого ОСОБА_7 майна за вироком від 26.12.2022 на час вчинення діяння становить 8436 грн. 25 коп. та перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 гривні, то вчинене ним діяння є кримінально караним і підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене та те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо неможливості вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 року, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які призвели до незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне привести покарання засудженого ОСОБА_7 у відповідність до вимог кримінального законодавства та звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке враховане у вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20.03.2024 року у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Разом з цим, оскільки ОСОБА_7 не підлягає звільненню від покарання, призначеному йому вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 року, проте враховуючи, що зазначеним вироком ОСОБА_7 був звільнений від призначеного покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що вказаний вирок підлягає окремому виконанню в порядку, визначеному Главою 26 КВК України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової.

Керуючись статтями 74, 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого про звільнення від покарання або пом`якшення покарання.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року та вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31.05.2023 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Покарання призначене ОСОБА_7 за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, від відбування якого його було звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України виконувати самостійно уповноваженим органом з питань пробації в порядку, визначеному Главою 26 КВК України.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання підлягає негайному виконанню адміністрацією установи виконання покарань.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4