МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/752/25
Провадження № 1-кс/945/172/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві, розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 за № 0000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 слідчий СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з клопотанням, погодженим прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 за № 0000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.04.2025 (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не можливо), ОСОБА_5 , перебуваючи в зоні бойових дій у Донецькій області (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), на землі знайшов боєприпаси: а саме у кількості 20 штук, які є боєприпасами - 5,45-мм військовими патронами; у кількості 1 штуки, який є боєприпасом - 14,5 мм. патроном; 122 мм. артилерійський снаряд; 120 мм. мінометну міну, а також 4 навіски, що містять вибухову речовину - порох.

Після цього, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 не маючи на меті відповідно до ч.3 ст. 263 КК України видачі органам влади знайдених ним бойових припасів, з метою подальшого незаконного перенесення та зберігання, забрав собі, тим самим незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав, після чого, при собі переніс боєприпаси: а саме у кількості 20 штук, які є боєприпасами - 5,45-мм військовими патронами; у кількості 1 штуки, який є боєприпасом - 14,5 мм. патроном; 122 мм. артилерійський снаряд; 120 мм. мінометну міну, а також 4 навіски, що містять вибухову речовину - порох, до місця свого фактичного приживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати боєприпаси: а саме у кількості 20 штук, які є боєприпасами - 5,45-мм військовими патронами; у кількості 1 штуки, який є боєприпасом - 14,5 мм. патроном; 122 мм. артилерійський снаряд; 120 мм. мінометну міну, а також 4 навіски, що містять вибухову речовину - порох, у житловому будинку та господарських приміщеннях за вищевказаною адресою, до часу їх виявлення та вилучення працівниками поліції, а саме до 17.04.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.04.2025, точного часу не встановлено, на території Донецької області (точного місця не встановлено), незаконного придбав, переніс при собі, та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 боєприпаси: а саме у кількості 20 штук, які є боєприпасами - 5,45-мм військовими патронами; у кількості 1 штуки, який є боєприпасом - 14,5 мм. патроном; 122 мм. артилерійський снаряд; 120 мм. мінометну міну, а також 4 навіски, що містять вибухову речовину - порох, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

17.04.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор у судовому засіданні просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Підозрюваний та його захисний вважали, що з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного можливим є застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Слідчий суддя заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного приходить до таких висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження від 07.04.2025 за № 0000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується фактичними даними, що містяться у рапорті чергового відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 07.04.2025; у протоколі прийняття заяви від 07.04.2025 від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 07.04.2025; у протоколі обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; у рапорті ДОП СП ВП № 5 МРУП ОСОБА_10 ; у доповіді про подію, кримінальне правопорушення в військовій частині НОМЕР_1 від 15.02.2025 року.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Обставини вчинення кримінального правопорушення встановленні органом досудового розслідування фактично з показів самого підозрюваного, який визнає свою вину в тому, що знайшов вказані предмети та зберігав в себе вдома, вказує на те, що маючи певний досвід як військовослужбовець вважав, що предмети, які він зберігав в себе вдома є учбовими та не становлять небезпеки.

ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений (розведений), має дітей 1 та 6 років, які періодично приходять до нього в гості, але з їх матір`ю він спільно не проживає. З наданої до матеріалів справи характеристики підозрюваного вбачається, що за місцем проживання він характеризується нейтрально (хоча зловживає спиртними напоями, громадський порядок не порушує, зауважень на його поведінку не надходило). ОСОБА_5 не має офіційних доходів, але з його слів займається машинами, п`ять з яких стоять зараз на його подвір`ї (за словами ОСОБА_5 ).

Підозрюваний має на праві власності будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично і проживає.

Хоча кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється відноситься до тяжких, підозрюваний раніше не судимий та фактично повідомив органи досудового розслідування про відомі йому обставини, тому з урахуванням положень КК України в частині призначення покарання та факторів, які при цьому мають бути враховані судом, навряд для уникнення того покарання, що йому загрожує, він залишить своє житло та майно, тим більше, не маючи, як вказує орган досудового розслідування, офіційних доходів.

Отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, на який посилається слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні існує, хоча на думку слідчого судді, є мінімальним.

Прокурор зазначає про те, що оскільки на даний час не всі свідки встановлені та допитані, ОСОБА_5 може вживати заходи впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків в даному кримінальному провадженні.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Ризиків перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчим суддею не встановлено, з огляду на характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, з урахуванням того, що відсутні достатні дані про те, що ОСОБА_5 може ухилятись від слідства та суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК). Так, згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішенні питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує всі встановлені обставини та дані щодо підозрюваного, зазначені вище та визнає за можливе, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши підозрюваному залишати житло у нічний час та поклавши на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись статями 131, 132, 176-178, 181, 193-194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 за № 0000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із визначенням часу знаходження за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин - строком до 16 червня 2025 року (включно).

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з місця постійного мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; у разі наявності здати на зберігання до СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області закордонний паспорт/інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не спілкуватись у будь-який спосіб зі свідками у даному кримінальному провадженні; з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дозволити ОСОБА_5 залишати місце проживання для переміщення та перебування у найближчому сховищі або укритті, під час оголошення повітряної тривоги на території м. Миколаєва, Миколаївської області.

Строк дії ухвали відносно ОСОБА_5 закінчується 16 червня 2025 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, для виконання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 21 квітня 2025 року о 11 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1

21.04.2025