ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/782/25 Справа № 211/7093/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №0001109 від 06.10.2023 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.04.2024 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання за:

- ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 357 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту виконання вироку.

Ухвалено виконувати самостійно вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2024 року відносно ОСОБА_9 , яким він був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 23.09.2023 року приблизно о 16:00 год. обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись на території КНП «Криворізької міської дитячої лікарні №2» КМР, розташованої по вул. Степана Тільги, 71 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, побачив жіночий гаманець рожевого кольору, в якому перебувала банківська картка АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів) видана банківською установою AT «УКРСИББАНК» на ім`я ОСОБА_8 , яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційними документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_8 . Крім того, ОСОБА_9 детально оглянувши вказаний гаманець виявив аркуш з записом ПІН-коду, що складався з 4 цифр, в цей момент у ОСОБА_9 виник раптовий злочинний умисел на викрадення вказаної банківської карти. Одразу після цього, ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті подальше використання цієї карти для заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із гаманця потерпілої ОСОБА_8 вищевказану банківську картку, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Крім того, 23.09.2023 року об 16:48 год. ОСОБА_9 , маючи при собі банківську картку АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яку попередньо викрав по вул. Степана Тільги, 71 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу з жіночого гаманця, належного потерпілій ОСОБА_8 , прибув до магазину «Рожок», розташованого по вул. Соборності, буд. 63 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_9 23.09.2023 в період часу з 16:49-16:50 години, перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, усвідомлюючи, що на банківському рахунку потерпілої ОСОБА_8 можуть знаходитися грошові кошти, які є чужим майном, використовуючи викрадену ним банківську картку № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів) видану AT «УКРСИББАНК» на ім`я ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, за допомогою терміналу, розрахувався за товар на загальну суму 300грн. Надалі, 23.09.2023 приблизно о 17:00 год. ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , які знаходилися на її банківському рахунку, з використанням викраденої ним банківської картки № НОМЕР_1 , виданої AT «УКРСИББАНК» на її ім`я, прибув до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: вул. Соборності, 94, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де в період часу з 17:02-17:04 год. 23.09.2023 за допомогою пін-коду від вказаної банківської картки, через банкомат отримав грошові кошти у загальній сумі 7000 гривень. Надалі, 23.09.2023 приблизно о 17:14 год. ОСОБА_9 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , які знаходилися на її банківському рахунку, з використанням викраденої ним банківської картки № НОМЕР_1 , виданої AT «УКРСИББАНК» на її ім`я, прибув до банкомату вказаного банку, який розташований за адресою: вул. Магістральна, 23, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де в період часу з 17:15-17:18 год. 23.09.2023 за допомогою пін-коду від вказаної банківської картки, через банкомат отримав грошові кошти у загальній сумі 10000 гривень. Таким чином, ОСОБА_9 у період часу з 16:49 години по 17:18 години 23.09.2023, заволодів грошовими коштами з банківського рахунку відкритого на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв останній майнової шкоди на загальну суму 17300 гривень.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вироком суду 1-ї інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити в даному кримінальному провадженні новий судовий розгляд в суді 1-ї інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом було порушено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, так як судом не встановлено усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а отже висновок суду 1-ї інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 без належного аналізу інших доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, є передчасним.

Звертає увагу, що судом не було проведено допит обвинуваченого ОСОБА_9 з урахуванням положень ст. 351 КПК України, не з`ясовано, чи правильно він розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення, не впевнився у добровільності його позиції та належним чином не роз`яснив ОСОБА_9 , відсутність права оскаржити обставини в апеляційному порядку.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні під час апеляційного розгляду підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, день та час судового розгляду, заяв та клопотань про відкладення судового розгляду чи про поважність причин своєї неявки на адресу суду не надав, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Прокурор та потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду 1-ї інстанції залишити без змін..

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне:

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказування, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше.

Полончука визнано винним у викраденні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та у таємному викраданні чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Для кваліфікації дій особи за певною нормою закону про кримінальну відповідальність необхідно, щоб в ході судового розгляду були встановлені фактичні обставини, які відповідають ознакам складу правопорушення, передбаченим диспозицією цієї норми закону.

Як вбачається із матеріалів аудіо-відео фіксації, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав, що дійсно він в зазначений у обвинувальному акті час на території дитячої лікарні знайшов гаманець, в якому виявив банківську картку із аркушем, на якому було записано пін-код. Після чого, він за допомогою вказаної картки розрахувався у магазині та в банкоматі отримав гроші.

ОСОБА_9 усвідомлював, що він противоправно заволодів чужою банківською картою та використував її для противоправного таємного викрадання чужих грошей, тобто, діяв умисно та з корисливим мотивом.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 23.09.2023 на території КНП «Криворізької міської дитячої лікарні №2», розташованої по вул. Степана Тільги, 71 м. Кривого Рогу у неї із сумки був викрадений гаманець, в якому перебувала її банківська картка АТ «УКРСИББАНК». За короткий проміжок часу з її рахунку було знято 17300грн.

Обвинувачений в суді не оспорював кількість грошових коштів, яку він викрав з рахунку потерпілої.

Таким чином, вказані в обвинувальному акті фактичні обставини, а саме те, що ОСОБА_9 діючи з корисливих мотивів викрав банківську карту та, використавши її, таємно викрав гроші потерпілої в сумі 17300 грн були визнані в суді обвинуваченим, та не оспорювались іншими учасниками судового провадження.

Відповідно до ст. 349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого статтею 381 цього Кодексу.

Суд 1-ї інстанції належним чином впевнився в тому, що як обвинувачений так і потерпіла правильно розуміють обставини, що ними визнаються, впевнився в добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції обґрунтовано визначив, що достатнім обсягом дослідження доказів буде допит обвинуваченого та потерпілої, дослідження даних, що характеризують обвинуваченого.

За приписами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у викраданні банківської картки і грошей потерпілої, і саме в цьому обсязі судом його і було визнано винним.

А встановлені судом фактичні обставини з належною повнотою та чіткістю вказують на наявність в діях обвинуваченого складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Крадіжка була вчинена винною особою під час дії в Україні воєнного стану.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції законно та обґрунтовано, відповідно до приписів ст.349 КК України обмежився дослідженням доказів в обсязі допиту обвинуваченого та потерпілої, дослідження даних, що характеризують ОСОБА_9 ; дав належну оцінку цим доказам і обґрунтовано дійшов до висновку про винність обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, за які його було засуджено. Тому апеляційний довід про те, що судом припущена суттєва неповнота судового слідства, колегія суддів не вважає слушним.

Твердження апеляційної скарги про те, що обвинувачений не був допитаний судом спростовуються матеріалами аудіо-відео фіксації судового засідання.

Покарання обвинуваченому обрано із належним дотриманням приписів ст.50 та ст. 65 КК України, воно є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, вході апеляційної перевірки провадження не виявлено.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не підтверджуються матеріалами провадження та не ґрунтуються на законі. А тому задоволенню не підлягають. Підстав до скасування оскарженого вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст.415 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418,419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4