ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/7244/21 Номер провадження 11-кп/814/397/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002130 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 та потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.11.2021 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ст. 390-1 КК України на 1 рік обмеження волі,

визнано винуватим та засуджено за ст. 126-1 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначено 2 роки обмеження волі.

Зараховано в строк покарання період відбутого покарання за попереднім вироком з 05 серпня 2022 по 22 березня 2023 року.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_9 , сестри ОСОБА_10 , племінника ОСОБА_13 , у період часу з 11.06.2019 по 15.01.2021, які проживали з ним за однією адресою, а саме:

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 11.06.2019 за ч.1 ст.173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 17.03.2020 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 31.08.2020 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт;

- постановою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 04.09.2020 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт,

09.12.2020, близько 14 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, з мотивів стійких особистих неприязних відносин із матір`ю ОСОБА_9 , сестрою ОСОБА_10 , племінником ОСОБА_13 з якими він проживає в одній квартирі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно, з метою задоволення власних потреб, спровокував словесний конфлікт з останніми, під час якого погрожував їм фізичною розправою, ображав в грубій формі нецензурними словами, залякував останніх, принижував їх гідність, чим вчинив психологічне насильство.

Також постановами Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21.12.2020 та 15.01.2021 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на обвинуваченого накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.05.2021 ОСОБА_9 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 ОСОБА_10 , рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 ОСОБА_13 видано заборонні приписи відносно ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно ОСОБА_8 складено заборонні приписи: від 06.06.2020 серії АА №010140; від 10.06.2019 серії АА №009986; від 11.01.2020 серії АА №010101; від 12.04.2020 серії АА №012275; від 06.06.2020 серії АА №010140.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції внаслідок невідповідності призначеного покарання обставинам кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості.

Просить взяти до уваги, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які підтверджують вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник з урахуванням змін просив звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду у зв`язку невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Просить взяти до уваги при ухвалення рішення, що ОСОБА_8 на шлях виправлення він не став та у діях обвинуваченого відсутнє щире каяття, оскільки після звільнення він вчинив повторно домашнє насильство та не виконав рішення суду, а саме громадські роботи не відпрацював, штрафи не сплатив, у зв`язку з чим органи пробації були вимушені звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання судових рішень.

Потерпілі ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_13 заявили аналогічні апеляційні вимоги.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити змінені вимоги його апеляційної скарги, обвинуваченого та прокурора, які просили звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, потерпілих, які підтримали подані ними апеляційні скарги, та вважали, що строки давності не спливли, оскільки після постановлення оскаржуваного вироку ОСОБА_8 знову вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП та щодо нього знову видано заборонні приписи, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Відповідно до ст.ст. 284-288 КПК України процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового розгляду провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 09.12.2020. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

У відповідності до положень ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Санкція ст. 126-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, тому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним діяння і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Доводи потерпілих щодо обчислення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України з моменту вчинення ним останнього епізоду домашнього насильства, а саме з 21.07.2023 спростовуються таким.

Як вбачається із постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.09.2023 ОСОБА_8 з 21.07.2023 по 22.07.2023 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Тобто епізод домашнього насильства обвинувачений вчинив 21.07.2023, майже через 3 роки після кримінального правопорушення, яке є предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні, а тому не може вважатись продовженням кримінального правопорушення.

Відповідно до довідки про судимість ОСОБА_8 після 09.12.2020 нових середньої тяжкості або тяжких кримінальних правопорушень не вчиняв, отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не перервались.

Враховуючи викладене вище та те, що із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення минуло понад 3 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Крім того, колегія суддів під час апеляційного розгляду не встановила підстав для призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, про що просить обвинувачений. Не наводить таких підстав і обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

У зв?язку зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності вимоги апеляційних скарг потерпілих щодо призначення обвинуваченому більш суворого покарання та вимоги обвинуваченого щодо його пом?якшення не підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність частково задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, задовольнити змінені апеляційні вимоги захисника, відмовити у задоволенні апеляційних скарг потерпілих, скасувати вирок місцевого суду та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 з урахуванням внесених змін задовольнити.

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 23 березня 2023 року, щодо ОСОБА_8 скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4