Справа № 199/3871/25
ВИРОК

іменем України

16.04.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000021 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ-на-Амурі Хабаровського краю російської федерації, освіта середня технічна, неодруженого, який є батьком малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Дніпропетровська, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, яка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 31.12.2024 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

яка обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , захисників: адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час.

З невстановленого часу представниками спеціальної служби іноземної держави - федеральної служби безпеки російської федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання рф задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку рф тощо.

При цьому, представники спеціальних служб російської федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України.

Так, у грудні 2024 року невстановлена особа, яка діяла в інтересах спеціальних служб російської федерації, звернулася до ОСОБА_2 , запропонувала за винагороду вчинити терористичний акт з використанням саморобного пристрою вибухової дії, на що останній надав добровільну згоду.

Тоді, у ОСОБА_2 , якому достовірно відомо про діючий воєнний стан, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення терористичного акту на об`єкті залізниці у м. Дніпро, у зв`язку з чим останній добровільно надав згоду.

З цією метою ОСОБА_2 , використовуючи месенджер «Telegram», який встановлений на мобільний телефон «Iphone8», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою абонентського номеру телефону НОМЕР_2 з акаунтом у мережі Телеграм під нікнеймом « ОСОБА_11 », який зареєстрований на номер НОМЕР_3 (далі мобільний телефон «Iphone8»), вів листування з невстановленою особою, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_12 » з нікнеймом «ОСОБА_19», під час якого обговорили обставини вчинення злочинів.

Так, у грудні 2024 року невстановлена особа, яка діяла в інтересах представників спеціальних служб російської федерації, за допомогою Інтернет-месенджера «Telegram» з акаунту « ОСОБА_12 » під час листування з ОСОБА_2 , повідомила про необхідність придбання компонентів, необхідних для виготовлення саморобного вибухового пристрою з подальшим його закладанням для підриву цистерни, що розташована на залізничній колії № 6 залізничної станції Нижньодніпровськ-Пристань.

З цією метою ОСОБА_2 у невстановленому місці та за невстановлених обставин придбав пляшку дистильованої води об`ємом 1 л на ринку «Березинський» за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, 23а, придбав аміачну селітру вагою 1 кг, а також о 15:36 годині 30.12.2024 у магазині «Єва» за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, буд. 2, придбав розчин «Wanish» без хлору об`ємом 1 л, за допомогою Інтернет-сайту «prom.ua», замовив амінооцетну кислоту вагою 250 г, яку в подальшому о 14:51 годині 31.12.2024 отримав у відділенні «Нова Пошта» № 84 за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 2, які переніс до місця свого мешкання до будинку № 57 на вулиці Кролевецька у м. Дніпро.

Також 31.12.2024 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська засуджено ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень у виді чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк три роки, звільнивши у з-під варти у залі судового засідання.

У той ж день після звільнення ОСОБА_4 повернулася до місця свого мешкання до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_2 запропонував прийняти активну участь у незаконному виготовленні вибухового пристрою для вчинення терористичного акту за винагороду від невстановленої особи, яка діяла в інтересах представників спеціальних служб російської федерації, на що остання, не вставши на шлях виправлення, надала згоду.

При цьому ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон «Redmi», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 (далі мобільний телефон «Redmi»), на якому встановлений мессенджер Телеграм під нікнеймом « ОСОБА_13 » обліковий запис ОСОБА_14 , прив`язаного до номеру мобільного телефону НОМЕР_6 , також вела листування з невстановленою особою, яка використовувала обліковий запис « ОСОБА_15 » з нікнеймом «ОСОБА_19», під час якого обговорили обставини вчинення злочинів.

На виконання спільного злочинного умислу, направленого на виготовлення саморобного вибухового пристрою для вчинення терористичного акту, 02.01.2025 ОСОБА_4 у гіпермаркеті ТОВ «Епіцентр К» за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт. Слобожанське, вул. Логістична, 25, придбала пляшку електроліту кислотному об`ємом 5 л та 3 пляшки ацетону об`ємом 0,5 л, а також ОСОБА_2 на початку січня 2025 року, у невстановлений час, за допомогою Інтернет-сайту «prom.ua» замовив електросірники у кількості 10 штук, які в подальшому о 10:50 годині 06.01.2025 ОСОБА_4 отримала у відділенні «Нова Пошта» № 84 за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 2, які перенесла до місця свого мешкання до будинку АДРЕСА_2 .

Крім того, на виконання вказівок невстановленої особи, яка діяла в інтересах спеціальних служб російської федерації, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у період з кінця грудня 2024 року до січня 2025 року, але не пізніше 15:30 години 08.01.2025, точний час та обставини не встановлено, отримали (набули) компоненти необхідні для виготовлення саморобного вибухового пристрою, а саме: металевий чайник, медичний шприц, мобільний телефон «NOMI», дроти, металеві вироби (цвяхи, болти, шурупи тощо), сім картку оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_7 .

Далі ОСОБА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_4 на виконання вказівок невстановленої особи, яка діяла в інтересах російської федерації та під її керівництвом під час відеозв`язків через месенджер Телеграм, у період часу з грудня 2024 року до 08.01.2025 за невстановлених обставин, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , виготовили та поєднали в одну конструкцію радіокерований саморобний вибуховий пристрій типу міни осколково-фугасної дії, який складався з корпусу - металевого чайника, спорядженого основним зарядом у виді сумішевою вибуховою речовиною по типу системи «окисник відновник», на основі амонію нітрату (аміачна селітра), порошкоподібного металічного алюмінію і амінокислоти (серед іншого амінооцтова кислота) загальною масою 1125 г та засобу підриву у вигляді медичного шприца із електрозапалювачем та речовиною біло-сірого кольору як первинною (ініціюючою) вибуховою речовиною. При цьому ОСОБА_2 з`єднав електричні дроти електрозапалювача з дротами, припаяними до плати мобільного телефону «NOMI» як датчику цілі - прийомного блоку, а ОСОБА_4 для збільшення площі ураження помістила до чайнику готові осколкові елементи у вигляді металевих виробів (цвяхи, болти, шурупи тощо) загальною масою 899 г.

При цьому, ОСОБА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_4 під час виготовлення РСВП здійснював вимірювання електричних показників його складових частин та постійно підтримував контакт через Інтернет-месенджер «Telegram» із невстановленою особою, погоджуючи свої дії. Домовилися про закладення вказаного саморобного пристрою запалювальної дії 08.01.2025 на платформі цистерни залізничної колії № 6 залізничної станції Нижньодніпровськ-Пристань поблизу вул. Роторна та вул. Портова м. Дніпра, чим нанести максимальної шкоди рф «Придніпровська залізниця» та створити небезпеку для життя та здоров`я людей, що здійснювали обслуговування цієї залізничної колії, порушення громадського порядку, залякування населення та формування у суспільстві думки про безкарність та посіяти паніку серед населення.

Не пізніше 15:30 години 08.01.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, перенесли виготовлений ними радіокерований саморобний вибуховий пристрій типу міни осколково-фугасної дії в полімерному пакеті «АТБ» до колії № 6 залізничної станції Нижньодніпровськ-Пристань поблизу вул. Роторна та вул. Портова у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро, де розмістили його на залізничній платформі № 75011288 з цистерною для перевезення небезпечних вантажів 3 класу небезпеки (легко займисті речовини), у зв`язку з чим виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Після цього, 08.01.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 затримано у порядку ст. 208 КПК України, тобто кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , кожного окремо, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, як такі, що виразилися у закінченому замаху на вчинення терористичного акту, тобто закінченому замаху на вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, а також може призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , кожного окремо, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України, як такі, що виразилися у незаконному виготовленні вибухових речовин та вибухових пристроїв, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

24.03.2025 між прокурором відділу нагляду за додержання законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_2 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_2 повністю і беззастережно визнав свою вину та обсяг обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, зобов`язався: беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, під час судового розгляду; співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які йому відомо або стане відомо у подальшому, у тому числі проти національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку та інших.

Сторонами угоди визначено узгоджене ОСОБА_2 покарання: за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим, узгоджено остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

В угоді зазначено про наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації.

24.03.2025 між прокурором відділу нагляду за додержання законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю і беззастережно визнала свою вину та обсяг обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, зобов`язалася: беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, під час судового розгляду; співпрацювати з правоохоронними органами щодо попередження та викриття кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, про які йому відомо або стане відомо у подальшому, у тому числі проти національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку та інших.

Сторонами угоди визначено узгоджене ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим, узгоджено остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 31.12.2024 та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, що належить обвинуваченій.

В угоді зазначено про наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації.

У підготовчому судовому засідання:

- обвинувачений ОСОБА_2 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, які відносяться до тяжких та особливого тяжких злочинів, беззастережно та добровільно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання;

- обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, беззастережно та добровільно визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання;

- прокурор ОСОБА_8 та захисники: ОСОБА_9 і ОСОБА_10 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

За таких підстав суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України, їх дії за цим законом кваліфіковані вірно.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , є: активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; наявність трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: рецидив злочинів, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 вчинила нові умисні злочини, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за умисні злочини, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 307 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, раніше судима, має середню освіту, незаміжня, є матір`ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , є: активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; наявність малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, і=вперше притягується до кримінальної відповідальності, має середню технічну освіту, неодружений, є батьком малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Таким чином, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, які просили затвердити угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угод вимогам ст. 469, 472 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження цих угод.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим узгоджене сторонами угод про визнання винуватості покарання.

Також суд враховує, що ст. 96-1 КК України передбачена спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вчинили умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майн або без такою та умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 263-1 КК України, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, використавши як знаряддя вчинення даного злочину: належний ОСОБА_2 мобільний телефон «IPhone» imei НОМЕР_1 з сім картою з абонентським номером телефону НОМЕР_2 ; належний ОСОБА_4 мобільний телефон «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки Huawei P40 lite, IMEI: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

За таких обставин суд вважає, що на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України мобільний телефон «IPhone» imei НОМЕР_1 з сім картою з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , вилучений під час огляду місця події 08.01.2025, який належить обвинуваченому ОСОБА_2 ; мобільний телефон «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , який належить обвинуваченій ОСОБА_4 , вилучений під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Huawei P40 lite, IMEI: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_4 , вилучений в ході тимчасового доступу, підлягають конфіскації у власність держави, як знаряддя вчинення злочину.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст. 122, 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання щодо запобіжного заходу суд вирішує у відповідності до абз. 8 п. 2) ч. 3 та абз. 13) п. 2) ч. 4 ст. 374 КПК України.

Керуючись ст. 110, 314, 369, 371-374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержання законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000021 відносно: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.03.2025 покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна, що належить обвинуваченій ОСОБА_4 ;

- за ч. 2 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна, що належить обвинуваченій ОСОБА_4 .

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 31.12.2024 та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього майна, що належить обвинуваченій ОСОБА_4 .

Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з 08.01.2025.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити колишній - тримання під вартою.

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержання законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000021 відносно: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 263-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.03.2025 покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 258 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_2 рахувати з 08.01.2025.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 , до набрання вироком законної сили, залишити колишній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням комплексної судової вибухо-технічної експертизи, в сумі 5969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням комплексної судової вибухо-технічної експертизи, в сумі 5969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової трасологічної експертизи, в сумі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової трасологічної експертизи, в сумі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави знаряддя вчинення злочину: мобільний телефон «IPhone» imei НОМЕР_1 з сім картою з абонентським номером телефону НОМЕР_2 , який належить обвинуваченому ОСОБА_2 ; мобільний телефон «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , який належить обвинуваченій ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки Huawei P40 lite, IMEI: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , який належить обвинуваченій ОСОБА_4 .

Речові докази:

-сліппакет з зеленою розсипчастою речовиною; 2 (два) дроти помаранчевого кольору з червоними наконечниками; кухонна каструля білого кольору з різнокольоровим квітковим візерунком; кухонна каструля білого кольору з різнокольоровим квітковим візерунком з залишками їжі; противень чорного кольору для приготування їжі (більшого розміру); противень чорного кольору для приготування їжі (середнього розміру); противень чорного кольору для приготування їжі (меншого розміру); прозора каністра з червоною кришкою об`ємом 5, 44 кг з прозорою речовиною, яка містить наліпку «Електроліт кислотний»; напівпрозора каністра, об`ємом 1 л з прозорою речовиною; жовтий поліетиленовий пакет в якому міститься чорний поліетиленовий пакет, який містить фрагмент скотчу в якому міститься 3 (три) скляні пляшки з наліпкою «Розчин ацетону+» та 1 (одна) пластикова пляшка з наліпкою «Vanish Oxi Action»; прозоре пластикове відро, горловина якого закрита фрагментом чорної тканини, яка обмотана навкруги горловини скетчем; поліетиленовий пакет білого кольору, в якому міститься: металевий чайник, в якому встановлено мобільний телефон марки «Nomi» з вражаючими елементами (болти та гайки) з пакетом з вибуховою речовиною та медичним шприцом з речовиною невідомого походження, з якого виходять дроти, які замкнуті частинами термоілізаційного поролону - знищити;

-мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером: НОМЕР_12 та з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером: НОМЕР_13 ; мобільний телефон «ZTE» модель «Blade F31Plus», IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 ; мобільний телефон «MEIZU» червоного кольору IMEI 1: НОМЕР_16 , IMEI 2: НОМЕР_17 ; ноутбук марки «HP» serial: 5CH1341JD8 з наліпками у вигляді тварин з зарядним пристроєм; мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_18 , IMEI 2: НОМЕР_19 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_20 ; флеш накопичувач «Micro SD HC 16 GB SP»; флеш накопичувач «Logitech»; тримач для сім-картки з номером мобільного зв`язку ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_21 ; тримач для сім-картки з номером мобільного зв`язку ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_22 ; паперовий сім-бокс червоного кольору з тримачем для сім-картки з номером мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 ; сім-карта з маркуванням « НОМЕР_23 »; банківська карта «Приватбанк» з номером НОМЕР_24 - повернути ОСОБА_17 ;

-мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy A303, s/n: НОМЕР_25 , IMEI 1: НОМЕР_26 , IMEI 2: НОМЕР_27 з встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_28 - повернути ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинувачених на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України, а для обвинувачених - також їх відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1