У Х В А Л А

11 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000279,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_5 ,

заявник ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000279.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження №0000279 від 29.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

20.03.2025 року постановою слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0000279 від 29.10.2021 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження №0000279 від 29.10.2021 року, посилаючись на те, що вказана постанова є необґрунтованою, оскільки слідчим не вжито всіх заходів необхідних для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що слідчий не виконує свої службові обов`язки та належним чином не здійснив розслідування вказаного кримінального провадження. Зазначила, що слідчий не дав їй можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, зокрема вона не ознайомлена з протоколами допиту двох останніх медичних працівників. Не заперечувала, що при наданні матеріалів до суду, вона відмовилася з ними знайомитися, оскільки вважала за необхідне проводити судове засідання і знайомитися з матеріалами у слідчого. вважає, що непроведено одночасний допит свідків. Вказувала на неправильну, на її думку, кваліфікацію. Стверджувала про вимагання купівлі ліків, які мають надаватися безкоштовно.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Зазначив, що всі доводи перевірені, з`ясовано причини смерті ОСОБА_6 , було допитано лікарів, здійснено тимчасовий доступ до медичних документів. Проведеною експертизою не виявлено даних, що лікування ОСОБА_6 призвело до його смерті. Наголошував, що досудове розслідування здійснювалося за ст. 140 КК України, і по даному факту кримінальне провадження обгрунтовано закрито. У цьому кримінальному провадженні перевірявся також факт вимагання, однак ОСОБА_3 зазначила, що не може впізнати, хто вимагав в неї кошти (список ліків). Було встановлено осіб, які перебували на чергуванні, їх допитано, однак останні заперечували факт вимагання, зазначали, що всі медичні засоби надавалися медичним закладом. Даний факт також не знайшов свого підтвердження в ході жосудового розслідування. Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою. Що стосується тверджень скаржника про одночассний допит осіб, то такий допит, відповідно ждо вимог КПК України, проводиться у разі розбіжностей у їх показах, з метою їх уточнення. Однак, при допиті свідків, у їх показаннях розбіжності не виявлені, тому відсутні підстави для їх одночасного жопиту. Неознайомлення з матеріалами кримінального провадження не свідчить про незаконність постанови та не є підставою для її скасування..

Слідчий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора, скаргу вважає необґрунтованою, а постанову такою, що винесена з дотриманням вимог КПК України. Зазначив, що під час допиту лікарів та медичного персоналу зясовано, о лікарня забезпечена медичними засобами та медичними препаратами. Препарати, якими не забезпечена медична установа, можуть надаватися списком, однак, він є рекомендаційним їх придбання не є обов`язковим.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000279 від 29.10.2021 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом ст. 284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Крім того, згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладені відповіді на усі поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року закрито кримінальне провадження № 0000279 від 29.10.2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000279 від 29.10.2021 року, слідчим під час досудового розслідування було проведено належним чином перевірку ймовірного вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Зокрема, було допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 . Також в якості свідків було допитано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Було отримано тимчасовий доступ до медичних документів ОСОБА_6 . Крім того, була проведена комісійна судово-медична експертиза.

Проведеним досудовим розслідуванням факт неналежного виконання обов`язків лікарями Білоцерківської міської лікарні №2, не знайшов свого підтвердження.

Досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування кримінального провадження.

З огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, досудове провадження проведено достатньо повно і доказів вчинення кримінального правопорушення не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Постанова про закриття кримінального провадження містить відомості про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Це процесуальне рішення відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Таким чином наведені у скарзі обставини не є підставою для висновку про незаконність постанови слідчого та її скасування.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення. Після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, прийнята постанова про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

За таких обставин, в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження № 0000279 від 29.10.2021 року слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 110, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 20.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000279 від 29.10.2021 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_15