Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/613/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Кіровограда, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.02.2011 року Кіровським районним судом м.Кіровоград за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 28.05.2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 03.07.2014 року звільнений 11.07.2014 року від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року;

- 26.10.2016 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік;

- 12.01.2017 року Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 6 місяців;

- 29.11.2017 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.317, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21.03.2018 року вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області скасовано в частині призначеного покарання, та вважати засудженим за ч.1 ст.317, ст.190 ч.2, ст.185 ч.2, ст.125 ч.2, ст.70 ч.1, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.05.2016 року по 21.03.2018 року, включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України. В решті вирок залишено без змін. 22.03.2018 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 29.01.2020 року Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 01.07.2020 року Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки1 місяць;

- 24.02.2021 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 3 місяці. Звільнений 28.02.2023 року по закінченню строку відбуття покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 - 37713 ( тридцять сім тисяч сімсот тринадцять) грн. 33 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/112-23/4435-ТВ від 16.05.2023 року становлять 956 гривень.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що скоїв привласнення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинену в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX) із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, дію якого згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, дію якого згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 6 лютого 2023 року Затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, 20.04.2023 року, близько 16.00 год., більш точного часу досудовим слідством не встановлено, тобто в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_9 та померла особа, провадження відносно якої закрите, перебували біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4», що по АДРЕСА_3, в цей час у них винник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, переслідуючи мету власної наживи з корисливих спонукань, достовірно знаючи те, що поряд в одному з будинків проживає чоловік з інвалідністю, ОСОБА_9 та померла особа, провадження відносно якої закрите, за попередньою домовленістю про вчинення крадіжки, пішли до приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в котрій проживає потерпілий ОСОБА_10 , який має I групу інвалідності, та пересувається за допомогою інвалідного візка. Зайшовши до приміщення вказаної вище квартири, в котрій перебував потерпілий ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та померла особа, провадження відносно якої закрите, представились соціальними працівниками, та запропонували свою допомогу, а саме прибирання в квартирі. Не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_9 та померлої особи, провадження відносно якої закрите, потерпілий ОСОБА_10 впустив їх до приміщення квартири, та попросив допомогти змінити постільну білизну та пропилососити в приміщенні. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, розподіливши заздалегідь між собою ролі, померла особа, провадження відносно якої закрите, почала знімати з ліжка постільну білизну, а ОСОБА_9 відкотив інвалідний візок на якому знаходився потерпілий ОСОБА_10 до приміщення кухні, ніби то для того, щоб переконатись, чи є умови проживання задовільними, тим самим залишивши померлу особу, провадження відносно якої закрите, наодинці в кімнаті. В цей час померла особа, провадження відносно якої закрите, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, розуміючи те, що за її діями ніхто не спостерігає і їх злочинні наміри не будуть викриті потерпілим або сторонніми особами, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з підвіконня кімнати два мобільні телефони, а саме мобільний телефон марки «Nokia» який для потерпілого ОСОБА_10 не складає матеріальної цінності, та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5.3Gb RAM 32 GB ROM», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судової - товарознавчої експертизи №СЕ-19/112-23/4435-ТВ від 16.05.2023 року складає 2 233 гривні 33 копійки, в подальшому діючи з єдиним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, померла особа, провадження відносно якої закрите, помітила на меблевій стінці чоловічу сумку сірого кольору, з котрої вона викрала грошові кошти належні потерпілому ОСОБА_10 в сумі 480 гривень.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_9 та померла особа, провадження відносно якої закрите, з місця вчинення, кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2713 гривень 33 копійки.

Крім цього, 20.04.2023 року близько 16.00 год., більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_9 та померла особа, провадження відносно якої закрите, перебували біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4» що по АДРЕСА_3 , в цей час у них винник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, переслідуючи мету власної наживи з корисливих спонукань, достовірно знаючи те, що поряд в одному з будинків проживає чоловік з інвалідністю, ОСОБА_9 та померла особа, провадження відносно якої закрите, за попередньою домовленістю про вчинення крадіжки, пішли до приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в котрій проживає потерпілий ОСОБА_10 , який має І групу інвалідності, та пересувається за допомогою інвалідного візка. Зайшовши до приміщення вказаної вище квартири, в котрій перебував потерпілий ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та померла особа, провадження якої закрите, представились соціальними працівниками, запропонували свою допомогу, а саме прибирання в квартирі. Не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_9 та померлої особи, провадження відносно якої закрите, потерпілий ОСОБА_10 впустив їх до приміщення квартири, та попросив допомогти змінити постільну білизну та пропилососити в приміщенні. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна, розподіливши заздалегідь між собою ролі, померла особа, провадження відносно якої закрите почала знімати з ліжка постільну білизну, а ОСОБА_9 відкотив інвалідний візок на якому знаходився потерпілий ОСОБА_10 до приміщення кухні, ніби то для того, щоб переконатись, чи є умови проживання задовільними, тим самим залишивши померлу особу, провадження відносно якої закрите, наодинці в кімнаті. В цей час померла особа, провадження відносно якої закрите, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, розуміючи те, що за її діями ніхто не спостерігає і їх злочинні наміри не будуть викриті потерпілим або сторонніми особами, помітила на меблевій стінці чоловічу сумку сірого кольору, в середині якої вона помітила дві банківські картки АТ КБ «Приват Банк» належні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розуміючи те, що на рахунку вказаних вище банківських картках можуть бути грошові кошти, у померлої особи, провадження відносно якої закрите виник умисел на привласнення офіційного документу, а саме, банківських карток АТ КБ «Приват Банк» належні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, та на подальше таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи те, що банківські картки належать потерпілому ОСОБА_10 , діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, привласнила вищевказану картку, яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст.358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_10 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнила вказаний офіційний документ.

Заволодівши банківськими картками АТ КБ «Приват Банк» належні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 та померла особа, провадження відносно якої закрите, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX та Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX) із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, дію якого згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, дію якого згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 6 лютого 2023 року Затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Так, 20.04.2023 ОСОБА_9 спільно з померлою особою, провадження відносно якої закрите, маючи прямий умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів з раніше викрадених ними банківських карток АТ КБ «Приват Банк» котрі належать потерпілому ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, підійшли до банкомату належному АТ КБ «Приват Банк», що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Андріївська, 84, та шляхом використання банківської картки АТ КБ «Приват Банк» котрі належать потерпілому ОСОБА_10 , та введення заздалегідь зміненого ПІН-коду, вводячи в оману комп`ютерну систему ідентифікації та верифікації клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», видаючи себе за клієнта ОСОБА_10 , ОСОБА_9 спільно з померлою особою, провадження відносно якої закрите, надали розпорядження ПАТ КБ «ПриватБанк», про здійснення виплати їм готівкових коштів з рахунку відкритого на ім`я потерпілого, двома платежами в сумі 9 000,00 гривень, які й отримали в даному банкоматі, тим самим викрали з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_10 , грошові кошти в загальній сумі 9 000,00 гривень.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та через те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 .

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що на його переконання, обставини справи, встановлені судом в ході судового розгляду справи, підтверджується непричетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується.

Усі докази, встановлені судом першої інстанції, вказують на виконання об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, вчинених щодо потерпілого ОСОБА_10 померлою особою, провадження відносно якої закрито.

Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечує, що 20.04.2023 р. близько 16-00 разом з померлою особою, провадження відносно якої закрито, перебував у приміщенні квартири, яка належить ОСОБА_10 . За показаннями потерпілого ОСОБА_10 , 20.04.2023 р. близько 16-00, обвинувачений ОСОБА_9 разом з померлою особою, провадження відносно якої закрито, знаходились на кухні його квартири. В цей час, померла особа, провадження відносно якої закрито, знаходилась сама в кімнаті квартири. Тобто, потерпілий і обвинувачений не були присутні в кімнаті і момент вчинення кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 не був свідком кримінальних правопорушень, вчинені щодо ОСОБА_10 . Пригадав, що обвинувачений ОСОБА_9 разом з померлою особою провадження відносно якої закрито, пропонував йому купити телефон чорного кольору.

Свідок ОСОБА_12 показала, що знала обвинуваченого ОСОБА_9 , коли той був підлітком.

Речові докази, протоколи слідчих (розшукових) дій, рапорти, заява ОСОБА_10 , відповідь ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія» в цілому не підтверджують виконання обвинуваченим ОСОБА_9 об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він визнаний судом винним.

В своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що не міг бути присутнім в кімнаті квартирі потерпілого, де за показаннями потерпілого ОСОБА_10 залишилась особа, провадження відносно якої закрито. Тож свою причетність до Кримінальних правопорушень, вчиненого щодо ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_9 заперечує.

Таким чином захисник вважає, що: усі докази, встановлені судом першої інстанції, вказують на виконані - об`єктивної сторони Кримінальних правопорушень, вчинених щодо ОСОБА_10 померлою особою, провадження відносно якої закрито; вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні Кримінальних правопорушень щодо потерпілого ОСОБА_10 встановлено судом лише непрямими доказами, як своїй сукупності її не підтверджують; змова з померлою особою, провадження відносно якої закрито, на вчинення кримінального правопорушення судом першої інстанції не встановлена; потерпілий ОСОБА_10 через свого представника висловив згоду на те, щоб суд не застосовував до обвинуваченого ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі; у описово-мотивувальній частині вироку зазначено, що застосовувались положення ч. 3 ст. 349 та ч. 2 ст. 394 КПК України, що не відповідає дійсності, адже проводився повний судовий розгляд справи; у резолютивній частині вироку зазначено, що «зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього тримання ОСОБА_9 з 22.08.2022 року по 16.11 2023 року», що не відповідає дійсності.

Виходячи з наведеного, захисник вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 не доведена його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_10 , оскільки не встановлені достатні докази для доведення його винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та представника потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог захисника, та просили рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами, які судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження досліджено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 357 КК України в апеляційній скарзі захисника не оспорюються, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не переглядаються.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та правильно кваліфікував його дії, як привласнення офіційного документу вчиненого з корисливих мотивів.

Разом з цим, перевіркою доводів захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_9 за ч.4 ст. 185 КК України встановлено, що викладені у вироку суду висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ґрунтуються на зібраних органами досудового слідства та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним та обґрунтованим.

В супереч апеляційних доводів захисника, висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи сторони захистку про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, є безпідставними.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України не визнав, і суду показав, що наміру вчиняти крадіжку не мав, ОСОБА_13 (померла особа, провадження відносно якої закрите), не повідомляла йому про те, що планує вчиняти крадіжку.

Протягом весни 2023 року проживав з ОСОБА_13 однією сім`єю. Пам`ятає, що поїхали в бік «АТБ», той що біля «Дендропарку». В той період в нього було тяжко з грошима та не мав постійного місця проживання. ОСОБА_13 запропонувала йому прибирати за гроші у інваліда, якого знала раніше, та сказала мовчки махати головою. Вона зайшла до квартири потерпілого та представилась, що із соцзахисту та запропонували свою допомогу. Потерпілий попросив допомогти заправити його ліжко, а потім відвезти його до вікна кухні, бо пральна машинка потекла. Він завіз потерпілого на кухню та почув як хлопнули двері - він зрозумів, що ОСОБА_14 втекла. Він вибіг слідом за нею, та наздогнав її біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4». Вона призналась йому, що викрала мобільний телефон і картку. Він зняв з картки гроші в банкоматі. Коли ОСОБА_13 представилась працівницею соцзахисту його здивувало. ОСОБА_14 про допомогу домовлялась сама із потерпілим, він усвідомлював, що це неправда. ОСОБА_14 пояснила, що взяла у потерпілого мобільний телефон, і вона взяла з тумбочки карту. Намірів повертати картку та мобільний телефон, він не мав. Раніше телефон ОСОБА_13 не бачив, вона користувалась кнопковим телефоном. Сенсорного телефону він у потерпілого не бачив. Вона його здала в ломбард з іншим хлопцем. Кошти з картки витратили разом. Гроші за телефон не бачив. Він не пропонував свідку купити мобільний телефон. Крадіжку вчинила мобільного телефону і картку ОСОБА_13 . Гроші зняв з картки і передав 9000 грн. Вона у його присутності клацала на мобільний телефон і поміняла паролі на картку, він її не зупиняв. Цей телефон був кнопковий чорно-білий. Він ввів пароль у банкоматі і зняв гроші. Питав, що робити. Мобільний телефон чорно білого кольору кнопкового він не бачив у ОСОБА_14 . Процедура заміни на банківській картці йому не відома. Він повернув потерпілому 11700, 33 грн. матеріального збитку та 12286, 67 грн. моральної шкоди.

Щодо не визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинену в умовах воєнного стану, то колегія суддів вважає таку позицію обвинуваченого, як спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки вина останнього у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

Допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що є інвалідом II групи з 1993 року, наразі сидить переважно вдома. 20.04.2023 року біля 17.06 год. йому постукали у двері та сказали, що соціальні працівники. Вказав, що він має право на допомогу від соціальних працівників. До нього зайшла жінка брюнетка - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , який потім назвався ОСОБА_17 . Він їх впізнав під час слідчої дії - впізнання особи. Згадує, що ОСОБА_18 попросила попити води, і пішла на кухню. Потім він пригадує, як вона зняла наматрацник і запропонувала йому пересісти, щоб змінити постіль. Він в цей час повів обвинуваченого на кухню. Показав на пральну машинку і на білизну. Пам`ятає, як той завіз його на візку на кухню, а потім почав якось здавати назад та він зрозумів, що вони втекли з його квартири. Після чого, він виявив що у нього зник мобільний телефон, гроші в сумі 485 гривень та три банківські картки. На картці «ПриватБанку» було 9000 грн., на соціальній картці (ПФУ) грошей не було та було 9000 грн. на кредитці (Картка - Універсальна), гроші на кредитній картці належали банку. Зазначив, що в кімнаті лежали два мобільних телефони, один був марки «Нокіа», чорного кольору - кнопковий, а інший телефон марки «Ксяомі Редмі». Згадує, що речі лежали у кімнаті на підвіконні. Поряд з ними також лежала барсетка, яку він залишив разом з документами. Потім він через вікно попросив перехожих дати йому зателефонувати, і викликав поліцію. Жінка була з чорнявим довгим волоссям, одягнена у чорну куртку та в чобітках. Крадіжка відбулась дуже швидко. Згадує, що жінка залишилась у кімнаті, а обвинувачений повіз його на кухню. Після цих людей він відразу виявив крадіжку речей. Обвинувачений, який представився ОСОБА_17 , був з ним на кухні, а жінка стояла в кімнаті біля вікна. У квартирі вузький коридор в кухню, то йому треба було виїхати задки на колясці, бо не має як розвернутися у квартирі. Спочатку втекла жінка, а потім обвинувачений вискочив вслід за жінкою. Він дзвонив на свій телефон, а потім припинив. Стверджував, якщо обвинувачений відшкодував частково йому спричинену матеріальну і моральну шкоду, а тому не наполягатиме на його позбавленні волі.

Свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції показав, що зустрів обвинуваченого та його дружину. Хотів придбати телефон. Подивився у них телефон, який йому пропонувала ОСОБА_18 . Телефон був марки «Ксяомі» чорного кольору. Він його оглянув, однак не придбав. Це відбувалось біля авто мийки на Клинцівському мості, та що біля школи №7 м.Кропивницький. Стверджував, що саме обвинувачений і ОСОБА_18 пропонували йому купити мобільний телефон. Це було вдень влітку 2023 року. Він познайомився з ОСОБА_18 , а обвинуваченого не знав. Вказав, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Окрім вище наведених показань потерпілого та свідка, вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, а саме:

- рапортом зареєстрованого в ІТС «інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області (№14084 від 20.04.2023 р.), згідно з яким 20.04.2023 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №14084 від 20.04.2023 р. як: «крадіжка». В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: Фабула ЄО: 20.04.2023 р о 16.14 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.04.2023 року о 16.14 за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник інвалід телефонував з телефону перехожого, який знаходиться на інвалідному кріслі до нього зайшли ОСОБА_17 та жінка на вигляд 30-35 років, які представились соціальними працівниками. Поки заявник провів їх на кухню, щоб показати як він живе, вони вкрали два телефони, барсетку з грошима та картками (пенсійна, соціальна картка). Заявник: НОМЕР_3 (а.п.26 т.1);

- рапортом зареєстрованого в ІТС «інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області (№14094 від 20.04.2023 р.), згідно з яким 20.04.2023 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №14094 від 20.04.2023 р. як: «крадіжка». В результаті опрацьовання вказаної інформації встановлено наступне: Фабула ЄО: 20.04.2023 р о 17.15 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.04.2023 року о 16.14 за адресою: АДРЕСА_2 . Запитав коли приїде «СОГ» та додав, що також викрали паспорт громадянина України на ім`я заявника /Крадіжка з квартири (житлового будинку)/. Дата скоєння 20.04.2023 р. 16.14, ЄО №14084 від 20.04.2023р. 16.52. Заявник ОСОБА_10 , тел. НОМЕР_4 (а.п.27 т.1);

- заявою ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення, згідно з якою останній просив притягнути до відповідальності невідомих осіб, які 20.04.2023 року приблизно о 16.05 год. за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу проникли до квартири та вкрали телефон «Нокіа», чорного кольору, кнопочний, телефон, чорного кольору «Сеомі», паспорт громадянина України, виданий на його ім`я, картку Приватбанку «Універсальна» 6666, картку «Приватбанку» ПФУ 6554, картку Приватбанку - Соціальну 5848 та грошові кошти в сумі приблизно 6000 грн. (а.п.28 т.1);

- протоколом огляду місця події від 20.04.2023 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення - квартира АДРЕСА_5 , звідки вилучено змив, які упаковано до спец.пакетів №G17-0216104, №G17-0216105 (а.п.30-34 т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2023 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав на фото №3 ОСОБА_9 , як чоловіка, який 20.04.2023 року зайшов до його квартири під виглядом соціального працівника та який в подальшому викрав його особисті речі та грошові кошти (а.п.46-48 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_10 з додатком до нього, в ході проведення якого потерпілий підтвердив власні показання та вказав на обставини та спосіб вчинення відносно нього кримінального правопорушення (а.п.52-58 т.1);

- висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/112-23/4435-ТВ від 16.05.2023 року, ринкова вартість станом цін на 20.04.2023 року не наданого на експертизу мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 5 3/32Gb Black (імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , типу сенсорний), який на момент викрадення виконував всі функції передбачені виробником, перебував у технічно-справному, придатному для подальшого використання стані, викраденого без зарядного пристрою та іншої гарнітури, придбаного у новому стані в листопаді 2021 року, складає 2233, 33 грн. (а.п.64-67 т.1);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.06.2023 року з додатками, дослідженими в судовому засіданні, згідно з якими у АТ КБ «Приватбанк» на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 12.05.2023 року було вилучено: паперовий конверт білого кольору на якому зазначено рукописний текст виконаний барвником синього кольору: «028806 від 29.05.2023 вх.4290917 - ВБ КGYJ 1129», в середині якого знаходиться оптичний диск для лазерних систем зчитування СD-R (а.п.73, 75-78 т.1);

- протоколом огляду предмету від 25.08.2023 року з додатками до нього - паперовий конверт білого кольору на якому зазначено рукописний текст виконаний барвником синього кольору: «028806 від 29.05.2023 вх.4290917 - ВБ КGYJ 1129», в середині якого знаходиться оптичний диск для лазерних систем зчитування СD-R; анкета-опитувальник на ім`я ОСОБА_10 , копію паспорту ОСОБА_10 , фотознімки з камер відео спостереження банкомату АТ КБ «Приватбанк»; виписку по рахунку ОСОБА_10 , які постановою слідчого від 25.08.2023 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.п.79-95 т.1);

- протоколом огляду предмету від 24.08.2023 року з додатками до нього - змив з ручки інвалідного візка в паперовому крафт пакеті з биркою №G17-0216104 та контрольний змив з інвалідного візка з биркою №G17-0216105, які постановою слідчого від 24.08.2023 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.п.96-101 т.1);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.07.2023 року з додатками, дослідженими в судовому засіданні, згідно з якими у ПрАТ «ВФ Україна» на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2023 року було вилучено: диск, який знаходиться в паперовому конверті білого кольору з маркуванням «ВФ Україна» CD-23-08152/кi від 20.06.2023 №404/3681/23; роздруківку: 1) інформацію про зв`язок абонентських терміналів в яких використовувався номер телефону НОМЕР_5 (а.п.107, 111- 114 т.1);

- протоколом огляду предмету від 25.08.2023 року - диск, який знаходиться в паперовому конверті білого кольору з маркуванням «ВФ Україна» CD-23-08152/кi від 20.06.2023 №404/3681/23; роздруківку: 1) інформацію про зв`язок абонентських терміналів в яких використовувався номер телефону НОМЕР_5 , який постановою слідчого від 25.08.2023 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.п.115- 128 т.1);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.07.2023 року з додатками, дослідженими в судовому засіданні, згідно з якими у ПрАТ «Київстар» на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02.06.2023 року було вилучено: оптичний носій СD-R диск, з написом ПРАТ «Київстар» вх.11137 Вих.8326/з/кт (а.п.107, 129- 132 т.1);

- протоколом огляду предмету від 25.08.2023 року - диск, який знаходиться в паперовому конверті білого кольору з маркуванням ПрАТ «Київстар» вх.11137 Вих.832 6/з/кm; роздруківку: 1) інформацію про зв`язок абонентських терміналів в яких використовувався номер телефону НОМЕР_6 , який постановою слідчого від 25.08.2023 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.п.133-142 т.1);

- відповіддю ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія» за №8975/111-23 від 26.04.2023 р., згідно з яким в період часу з 19.04.2023 року по дату запиту встановлено факт надання фінансового кредиту під заставу майна гр. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме 21.04.2023 року за договором фінансового кредиту та застави останній отримав грошові кошти в розмірі 2080 грн. під заставу мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 5 3/32Gb Black (імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , строком застави до 21.04.2023 року (а.п.149 т.1);

- протоколом огляду предмету від 22.05.2023 року - диск формату СD-R, з камер відео спостереження з приміщення ломбарду «Перший», що по вул.Преображенська, 7 у м.Кропивницький за 21.04.2023 року, який постановою слідчого від 22.05.2023 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.п.150-157 т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнав на фото №3 ОСОБА_9 (а.с.161-162 т.1);

- протоколом огляду предмету від 27.08.2023 року - оптичний диск формату DVD-R, з камер зовнішнього відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який знаходиться по АДРЕСА_3 за 21.04.2023 року, який постановою слідчого від 27.08.2023 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.п.150-157 т.1).

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185КК України.

Твердження захисника про відсутність належних доказів вини ОСОБА_9 не ґрунтуються на матеріалах провадження та спростовуються наведеними вище доказами, які суд першої інстанції належно оцінив та правильно дослідив.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що усі докази, встановлені судом першої інстанції, вказують на виконання об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, вчинених щодо ОСОБА_10 , саме померлою особою, провадження відносно якої закрито є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, ОСОБА_9 та особа відносно якої закрито провадження, проникли до квартири потерпілого під виглядом соціальних працівників. Власних імен не називали, представились випадковими іменами. ОСОБА_9 не міг не розуміти, що проникнення до квартири потерпілого відбувається шляхом обману, а отже поведінка обвинуваченого під час вчинення злочину свідчила про наявність попередньої змови та усвідомлення та узгодженість його дій та померлої особи. При цьому розподіл функцій між особами у даному випадку не має значення.

Також, на попередню змову вказує і той факт, що обвинувачений відразу після того, як особа, щодо якої закрите кримінальне провадження, вибігла з квартири потерпілого, також швидко вибіг з квартири. Окрім того, викрадені у потерпілого речі повертати не збирався, про що обвинувачений зазначав у судовому засіданні.

Апеляційні доводи захисника про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень щодо потерпілого ОСОБА_10 встановлено судом лише непрямими доказами, як своїй сукупності її не підтверджують є помилковими з огляду на те, що потерпілий впевнено вказав на ОСОБА_21 , який під час вчинення злочину відносно нього назвався ОСОБА_17 . Також, ОСОБА_9 він впізнав під час слідчої дії - впізнання особи.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не був обізнаний про наміри крадіжки майна потерпілого, оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілого та іншими доказами у справі. У суду апеляційної інстанції немає підстав ставити під сумнів показання потерпілого, які логічні, послідовні і незмінні. Даних про те, що він оговорює обвинуваченого, судом не встановлено. Суд розцінює покази обвинуваченого способом захисту та намаганням уникнути від відповідальності.

Доводи захисника про те, що у описово-мотивувальній частині вироку зазначено, що застосовувались положення ч. 3 ст. 349 та ч. 2 ст. 394 КПК України, не відповідає дійсності, адже проводився повний судовий розгляд справи є безпідставними, оскільки дійсно обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.357 КК України ним не оспорювалось, а тому суд заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події даного кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступку. При цьому суд належним чином роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Між тим, судовий розгляд обвинувачення ОСОБА_9 за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки останній вину у вчиненому не визнавав, був проведений у повному обсязі та в межах пред`явленого обвинувачення.

Також апеляційні доводи захисника про те, що суд у резолютивній частині вироку неправильно зазначив зарахування в строк відбуття покарання строк попереднього тримання ОСОБА_9 , то вказана описка суду першої інстанції була вирішена шляхом її виправлення ухвалою суду від 08 липня 2024 року.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не було виявлено порушень кримінального процесуального закону, як під час досудового розслідування, так і в ході розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, які б слугували підставою для зміни чи скасування вироку районного суду. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинуваченого під час розгляду справи.

Призначаючи покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії умисного, корисного, закінченого тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» №2432/10 від 08.05.2023 р. вбачається, що ОСОБА_9 в 2002 та 2003 рр. знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділені, в 2008 та 2010 роках перебував на стаціонарному обстеженні за направленням військкомату та встановлено діагноз: інший специфічний (інфантильний) розлад особистості, осудний, раніше судимий. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав часткове відшкодування завданого збитку потерпілому. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Врахувавши належним чином вказані обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення.

Апеляційні доводи захисника про те, що потерпілий ОСОБА_10 через свого представника висловив згоду на те, щоб суд не застосовував до обвинуваченого ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі, не є підставою для скасування судового рішення, а окрім того вказана обставина не впливає на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення по суті та обґрунтованість призначеного ОСОБА_9 покарання, яке за вказаних вище обставин справи є необхідним і достатнім для його виправлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника свого підтвердження не знайшли, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження, як того просить захисник.

Керуючись ст.376 ч.2, ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2024 року стосовно ОСОБА_9 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4