Справа № 135/809/24
Провадження № 1-кп/135/81/24
ВИРОК

іменем України

17.12.2024 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні матеріали кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 13.06.2024 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

04.08.2021 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;

27.03.2024 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, 13.06.2024 приблизно о 10 год 00 хв ОСОБА_2 , перебуваючи по вул. Лісова в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, на землі помітив прозорий поліетиленовий пакет, який підняв та відкривши його, в середині виявив речовину зеленого кольору рослинного походження. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-24/11773-НЗПРАП від 19.06.2024 дана речовина є наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 8,86 г (у перерахунку на суху речовину). Надалі помістив вказаний наркотичний засіб до лівої зовнішньої наколінної кишені своїх штанів, у які був одягнутий, таким чином незаконно, для власного вживання, без мети збуту, придбав наркотичний засіб канабіс, який надалі незаконно, для власного вживання, без мети збуту зберігав при собі до 21 год 00 хв 13.06.2024, коли даний наркотичний засіб був виявлений і вилучений у нього працівниками поліції.

Отже ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. У цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Отже судом шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані зі своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене вище, та те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381 - 382 КПК України.

При цьому, відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимості за які не погашені у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, за місцем служби зарекомендував себе з негативної сторони, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, має постійне місце проживання, не одружений, утриманців не має. Також судом враховується вік та стан здоров`я ОСОБА_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, стан здоров`я обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні останній вчинив 13.06.2024, тобто після ухвалення попереднього вироку та протягом іспитового строку.

За таких обставин покарання ОСОБА_2 слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, тобто до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2024, з урахуванням правил, передбачених в статті 72 цього Кодексу, та визначити йому остаточне покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, відповідно до ст.58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Зважаючи на те, що за наданої командиром військової частини, в якій проходить службу солдат ОСОБА_2 , інформації, останній на даний час приймає безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Луганській області та знаходиться на позиціях першого ешелону безпосередньо на лінії бойового зіткнення, суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважає за можливе замість обмеження волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк з відрахуванням в дохід держави відсотків від суми грошового забезпечення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна. З огляду на викладене слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.06.2024 на речові докази у справі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/11773-НЗПРАП від 19.06.2024 складають 3029 грн 12 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.03.2024, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України, призначене ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць замінити на 1 (один) рік 1 (один) місяць службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків від суми грошового забезпечення.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дати приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 копійок на відшкодування судових втрат за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/11773-НЗПРАП від 19.06.2024.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили: наркотичний засіб канабіс, масою 8,86 г (у перерахунку на висушену речовину), поміщений до спеціального пакету «Сейф пакет» № 200244063, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.06.2024.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

На підставі частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя