Справа № 513/229/19
Провадження № 1-кс/513/6/25
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата заяву про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від розгляду кримінального провадження № 0000409 від 20 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

у с т а н о в и в:

31 січня 2025 року на електрону адресу суду від адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від розгляду кримінального провадження № 0000409 від 20 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява була розподілена судді ОСОБА_1 .

Заява про відвід мотивована тим, що в провадженні Саратського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 14 січня 2025 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 направлено до суду клопотання про зупинення кримінального провадження, у зв`язку з проходженням обвинуваченим ОСОБА_10 військової служби у в/ч НОМЕР_1 , на підтвердження чого до клопотання було долучено витяг з наказу №7 командира в/ч НОМЕР_1 від 07 січня 2025 року та копію військового квитка ОСОБА_10 серії ГГ №303534, однак 15 січня 2025 року в судовому засіданні суддею ОСОБА_9 відмовлено у зупиненні провадження та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_10 привід у наступне судове засідання, яке призначене на 28 січня 2025 року.

28 січня 2025 року о 09 годині 37 хвилин обвинуваченому ОСОБА_10 командиром в/ч НОМЕР_1 надано дозвіл залишити військову частину та взяти участь у судовому засіданні, яке призначене на 10 годин 30 хвилин.

Здавши табельну зброю, змінивши військову форму на цивільний одяг (оскільки командуванням в/ч НОМЕР_1 заборонено військовослужбовцям знаходитися у військовій формі за межами розташування військової частини) о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_10 прибув до офісу захисника ОСОБА_8 для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. На питання суду ОСОБА_10 пояснив, що повідомлення від суду про сприяння в участі в судовому засіданні 28 січня 2025 року до в/ч НОМЕР_1 надійшло в ту саму дату зранку 28 січня 2025 року, після чого йому і був наданий дозвіл залишити військову частину. Пояснив, що для залишення розташування військової частини він зобов`язаний здати табельну зброю до зброярні та передягтись в цивільний одяг, на що він витратив близько 3-х годин разом з часом, витраченим, щоб дістатися офісу захисника. Суддею ОСОБА_9 з`ясовано думку учасників провадження стосовно можливості переходу до допиту обвинуваченого ОСОБА_10 і встановлено, що прокурор, представник потерпілої та сама потерпіла не заперечують проти допиту. В свою чергу, ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_8 проти допиту в даному судовому засіданні заперечували та вказували, що, оскільки ОСОБА_10 проходить військову службу та не має змоги вільно зустрітися з захисником для підготовки до його допиту, стороні захисту необхідний час, достатній для підготовки до такого допиту. Додатково захисником зазначено, що судом встановлено порядок дослідження доказів та стадії провадження. І в судовому засіданні 24 жовтня 2024 року (останньому, яке відбулося) суд ще перебував на стадії дослідження доказів сторони обвинувачення. Стадію дослідження доказів сторони обвинувачення суд не завершував (судом було оголошено перерву у судовому розгляду за клопотанням представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , яке інші учасники підтримали). У судовому засіданні 28 січня 2025 року суддя ОСОБА_9 тричі вказала, що суд приймає відмову ОСОБА_10 від надання пояснень. При тому, що і ОСОБА_10 неодноразово повідомив суд про намір надати пояснення, і захисник ОСОБА_10 вказував, що суд не почув чи не зрозумів обвинуваченого і що відмови ним висловлено не було.

З огляду на наведене, необхідно констатувати, що суддею ОСОБА_9 порушено право ОСОБА_10 на захист від обвинувачення, у зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_8 просив відвести суддю ОСОБА_9 від розгляду кримінального провадження № 0000409 від 20 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про відвід та зазначив, що суддею ОСОБА_9 необґрунтовано відмовлено у зупиненні провадження у справі, оскільки ОСОБА_10 наразі проходить військову службу. Крім того, суддею систематично порушується право на захист, оскільки у задоволенні поданих клопотань захист отримує відмову, та вбачається однобічність у прийнятті рішень суддею ОСОБА_9 .

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заявленої заяви та зазначив, що незгода з процесуальними рішення судді це не є підставою для відводу судді, а є предметом розгляду під час апеляційного та касаційного оскарження.

Представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію висловлену прокурором ОСОБА_3 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 залишив вирішення питання про відвід на розсуд суду.

Суддя ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_10 про дату, час, місце розгляду заяви повідомлялась належним чином.

Враховуючи вимоги ст. ст.22, 26 та 81 КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про відвід у відсутність осіб, що не з`явилися.

Дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, заяву про відвід судді, суд дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті (ч.1 ст. 76 КПК України).

Заяви про відвід, враховуючи вимоги ч.ч. 3, 4, 5 ст. 80 КПК України, можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається із заяви захисника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 , відвід заявлений з мотивів, незгоди із протокольною ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року, ухвалою суду від 15 січня 2025 року про відмову у зупиненні кримінального провадження, із визначенним порядком дослідження доказів у справі під час засідання 28 січня 2025 року.

Отже, обставини на які вказує захист є незгодою з судовим рішенням, що має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

За результатами розгляду заявленого захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_8 відводу головуючій судді ОСОБА_9 від розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відсутні обставини, які свідчать про будь-яку упередженість, необ`єктивність або зацікавленість судді у результатах розгляду справи, а незгода з процесуальними рішеннями, які приймає суд під час розгляду кримінального провадження, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для сумнівів у неупередженості судді. Будь-які інші підстави для відводу судді, передбачені ст.ст.75, 76 КПК України, не встановлені.

Отже, під час розгляду заяви поданої захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_8 про відвід, заявником в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості, необ`єктивність або зацікавленість судді ОСОБА_9 у результатах розгляду справи, незгода з процесуальними рішеннями, які приймає суддя під час розгляду кримінального провадження не дають ґрунтовних і достатніх підстав для сумніву в прямій та побічній заінтересованості у результаті розгляду справи. Будь-які інші підстави для відводу судді, передбачені ст.ст.75, 76 КПК України, не встановлені, у зв`язку з чим підстави, відповідно до вимог кримінального процесуального закону України, для відводу судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_8 про відвід судді Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від розгляду кримінального провадження № 0000409 від 20 травня 2018 року відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (справа № 513/229/19) - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам - до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1