Справа №276/2724/24
Провадження № 1-кп/293/111/2025
УХВАЛА

12 лютого 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

законного представника потерпілого ОСОБА_8

розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000252 від 26.08.2024 стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Бобрик Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 1 курсу Житомирського професійного політехнічного ліцею, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

У проваджені Черняхівського районного суду Житомирської області знаходиться клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000252 від 26.08.2024 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

За змістом клопотання прокурор відповідно до норм ст. 97 КК України, ст. 497 КПК України просить застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передати його під нагляд опікуна до досягнення повноліття.

В обґрунтування клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурор зазначає, що неповнолітній ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, за місцем реєстрації та навчання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому.

Відтак, виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 можливе без застосування покарання.

Також вказує, що законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка є опікуном неповнолітнього, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності, зокрема, за неналежне виховання дітей, не притягувалася, може забезпечити належний нагляд за неповнолітнім.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги, викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру і просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передати неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд опікуна - ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття з метою забезпечення останньою постійного контролю за неповнолітнім.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що посвідчення водія не має, лише декілька разів керував мотоциклом .

25 серпня 2024 близько 21 год. 00 хв. приїхав до центру смт Нова Борова, де у магазині "Маркет»" придбав дві банки алкогольного напою "REVO", для себе та свого товариша ОСОБА_7 . В подальшому, вони випили вказані алкогольні напої, після чого він запропонував підвезти потерпілого додому, на що останній погодився. Він сів за кермо мотоцикла, а ОСОБА_7 на пасажирське сидіння. Рухаючись по вул. Незалежності, зробив коло, після чого призупинився, а потім різко натиснув на ручку газу та не впоравшись з керуванням, впав на проїжджу частину. В цей момент на дорозі інших транспортних засобів, які б рухались в попутному чи зустрічному напрямку, або людей та інших перешкод не було.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що наявні всі підстави для застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, зважаючи на неповнолітній вік, щире каяття у вчиненому, позитивної характеристики як за місцем проживання, так і за місцем навчання, раніше не судимого.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що провела з ОСОБА_4 виховну бесіду, він розкаюється у вчиненому, не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та передання ОСОБА_4 під її нагляд до досягнення ним повноліття з метою забезпечення постійного контролю за його поведінкою.

Зазначила, що має довірливі відносини з неповнолітнім, він її слухається. Шкоду, заподіяну потерпілому відшкодували.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що через отриману травму подій того вечора не пам"ятає. Пояснив, що будь-якиї претензій до ОСОБА_4 не має та не заперечує проти клопотання прокурора.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що вони не мають претензій до ОСОБА_4 , не заперечує щодо застосування до нього примусових заходів виховного характеру. Вказала, що завдану шкоду їм відшкодовано. Претензій матеріального та морального характеру до неповнолітнього не мають.

ІІ. Встановлені судом обставини

Відповідно до даних клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000252 від 26.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, 25.08.2024 близько 22 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 , в порушення вимог пункту 2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючої в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керував мотоциклом марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера та рухався ним по вул. Незалежності, поблизу будинку № 9 в смт Нова Борова Житомирського району Житомирської області.

У вказаний день, час та місці, проїжджаючи ділянку дороги, поблизу будинку № 9 по вул. Незалежності в смт Нова Борова Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_4 проявив небезпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 1.5. та 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив перекидання мотоцикла марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номеру, на проїжджу частину дороги, після чого транспортний засіб зупинив свій рух.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на голові, тулубі та кінцівках, перелом тіла нижньої щелепи праворуч на рівні 8 зуба з помірним зміщенням уламків без ознак консолідації та тіла нижньої щелепи ліворуч між 2 та 3 зубами зі зміщенням уламків, без ознак зрощення, забій головного мозку легкого ступеню, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5. та 2.3 б) Правил дорожнього, руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її на слідками - спричиненням потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, підтверджується також письмовими доказами, що досліджені у судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000252 від 26.08.2024 за правовою кваліфікацією правопорушення ч.1 ст.286-1 КК України, згідно якого зазначено, що 25.08.2024 року близько 22 год. 30 хв. неповнолітній водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера, рухаючись по вул. Незалежності в смт Нова Борова Житомирського району Житомирської області, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості, чим здійснив перекидання даного транспортного засобу на асфальтобетонне покриття. Внаслідок ДТП, пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забій головного мозку, набряк мозку, мозкову кому 2 ступеня та був госпіталізований до реанімаційного відділення Коростенської міської лікарні;

- рапортом чергового від 26.08.2024 про те, що 25.08.2024 о 22:30 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 25.08.2024 о 22:30 за адресою: Хорошівський район смт Нова Борова, вул. Невідома, ЕМД повідомили, що сталось ДТП біля магазину "Троянда", чоловік впав із мотоцикла масивна кровотеча. Заявник Горкуша; заяву зареєстровано в ЄО за №5422 від 25.08.2024;

- рапортом чергового від 26.08.2024 про те, що 26.08.2024 о 00:32 надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 26.08.2024 о 00:23 за адресою: м. Коростень, вул.Миколи Амосова 8, надійшло повідомлення від травмпункту про те, що до них було доставлено гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_2 , з діагнозом забій головного мозку кома другої ступені отримані внаслідок ДТП, яке сталося в с. Нова Борова;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.08.2024, проведеного поблизу будинку №9 по вул. Незалежності в смт Нова Борова Житомирського району Житомирської області із схемою та фототаблицею, під час якого зафіксовано загальну обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення. Подія сталася в темну пору доби, без опадів, на неосвітленій ділянці дороги. Проїжджа частина горизонтальна, пряма, дорожнє покриття асфальтобетонне. Під час огляду місця пригоди виявлено слід тертя від мотоцикла марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера;

- направленням на огляд водія траспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_4 в КНП "Хорошівська лікарня "Хорошівської селищної ради" від 26.08.2024 02:10 год., у результаті огляду, проведенного уповноваженою особою, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: 0,37 ‰; огляд проводився за допомогою: Алкофор 307 Q; результат огляду 0,37 ‰ алкогольне сп`яніння;

- постановою про визнання об`єктів, вилучених під час огляду місця пригоди, речовими доказами від 26.08.2024, якою мотоцикл марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера визнано речовим доказом;

- ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.08.2024, якою накладено арешт на мотоцикл марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера та тимчасово позбавлено користувача мотоцикла ОСОБА_4 можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно;

- висновком інженерно-транспортної експертизи СЕ-19/106-М/13492-ІТ від 30.09.2024, відповідно до якого:

*на момент ДТП гальмова система переднього колеса мотоцикла Suzuki SV-650 (без реєстраційного номера) перебувала в технічно працездатному стані. Гальмова система заднього колеса мотоцикла Suzuki SV-650 (без реєстраційного номера), не відповідала вимогам п.31.4.1 (а) Правил дорожнього руху та перебувала в непрацездатному стані;

*на момент ДТП рульове керування мотоцикла Suzuki SV-650 (без реєстраційного номера) перебувало в технічно працездатному стані;

*на момент ДТП ходова частина мотоцикла Suzuki SV-650 (без реєстраційного номера) перебувала в технічно працездатному стані;

*на момент ДТП зовнішні світлові прилади мотоцикла Suzuki SV-650 (без реєстраційного номера) (окрім заднього лівого покажчику повороту) знаходились в технічно працездатному стані. Визначити в якому технічному стані знаходився задній лівий покажчик повороту мотоцикла Suzuki SV-650 (без реєстраційного номера) на момент ДТП не виявилось можливим;

*в процесі дослідження технічного стану мотоцикла Suzuki SV-650 (без реєстраційного номера), а саме: його рульового керування, ходової частини та зовнішнього світлового обладнання не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей зазначених систем, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитися в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної події. Виявлена несправність гальмової системи знижує ефективність гальмування мотоцикла, тому питання про причинний зв`язок між вказаною несправністю та виникненням даної ДТП може бути вирішене під час проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод»;

- висновком судової автотехнічної експертизи №965/24-25 від 29.10.2024, згідно якого:

*технічна можливість у водія мотоцикла марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного, ОСОБА_4 уникнути даної пригоди, полягала лише у чіткому виконанні вказаним водієм вимог пунктів 1.5., 2.3.6) Правил дорожнього руху України, для чого перешкод технічного характеру не вбачається (задовільні дорожні умови, технічно справний транспортний засіб). Виходячи з механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України;

*з технічної точки зору та згідно проведеного дослідження, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в наведених умовах дорожнього руху, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, зазначених в питанні №1;

- висновком експерта №2023 від 17.12.2024, за яким на підставі даних медичної документації на ім`я гр. ОСОБА_7 рентгенологічного дослідження у відділенні променевої діагностики КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» ЖОР, враховуючи обставини справи, згідно з поставленими питаннями лікар, судово-медичний експерт прийшов до наступних підсумків:

1. У гр. ОСОБА_7 який знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП

"Коростенська центральна міська лікарня»" КМР з 25.08.2024 року по 03.09.2024 року

виявлено множинні садна на голові, тулубі та кінцівках (без зазначення в медичній

документації їх детальної локалізації, форми та морфологічних особливостей), перелом

тіла нижньої щелепи праворуч на рівні 8-го зуба з помірним зміщенням уламків без ознак

консолідації та тіла нижньої щелепи ліворуч між 2 та 3 зубами зі зміщенням уламків, без

ознак зрощення, забій головного мозку легкого ступеню.

Вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_7 утворилися від дії тупих твердих предметів і в даному конкретному випадку категорично висловитись про механізм їх утворення за наявними медичними даними не можливо, не виключено що могли бути спричинені при дорожньо-транспортній події в термін за обставин, вказаних в описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи.

В даному конкретному випадку через неякісність проведеного комп`ютерного томографічного обстеження в КНП «Коростенська ЦМЛ» категорично встановити достовірну локалізацію переломів кісток лицевого черепа у гр. ОСОБА_7 , окрім вказаних переломів нижньої щелепи неможливо, а тому встановлений клінічний діагноз: «Лінійний перелом правої виличної дуги з поширенням на латеральну стінку правої гайморової пазухи з вклиненням відламків в порожнину пазухи. Відкритий перелом нижньої щелепи в ділянці 32-33-го зубів» у висновках за ступенем тяжкості, механізмом утворення даних ушкоджень не вказується.

2. Вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_7 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- результат токсикологічного дослідження методом ГХ, згідно якого у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт, в концентрації 0,25 проміле;

- повідомлення про підозру від 19.12.2024 ОСОБА_4 ;

- протокол про роз`яснення права на захист від 19.12.2024.

Крім цього, судом досліджені матеріали справи, що характеризують особу неповнолітнього ОСОБА_4 та законного представника неповнолітнього - опікуна ОСОБА_5 .

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, належними, допустимими та достовірними.

Отже, здійснивши допит неповнолітнього ОСОБА_4 , допит неповнолітнього потерпілого, законних представників, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване неповнолітньому ОСОБА_4 діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ч.1 ст.286-1 КК України.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, і положення закону, яким суд керувався

Дослідивши зміст клопотання разом з доданими до нього документами, матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження стосовно заявленого клопотання та після аналізу та оцінки всіх доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Згідно ч. 3 ст. 497 КПК України, під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиноюКримінального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ст.22 КК України, кримінальна відповідальність за ч.1 ст.286-1 КК України настає з шістнадцяти років, а отже неповнолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст.286-1 КК України, досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд ураховує те, що неповнолітній ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, визнав, щиро розкаявся у вчиненому, його особу, що він на на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, є студентом 1 курсу Житомирського професійного політехнічного ліцею, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, на обліку в службі у справах дітей та секторі ювенальної превенції за місцем проживання не перебуває, добровільно та повністю відшкодував, через свого опікуна потерпілому матеріальну шкоду, житлово-побутові умови проживання неповнолітнього задовільні; постійно проживає з опікуном, яка є його законним представником - ОСОБА_5 , яка раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності, зокрема, щодо неналежного виховання дітей, не притягувалась, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Крім того, суд ураховує пояснення законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про те, щовона з підопічним має довірливі відносини, він її слухає, та у разі застосування примусових заходів виховного характеру вона зможе забезпечити їх виконання.

Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітнього ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприянням розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання неповнолітньому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За встановлених обставин, суд уважає можливим виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без призначення покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Можливість такого виправлення випливає з оцінки поведінки неповнолітнього до і після вчинення злочину, його ставлення до навчання, та інших обставин, що свідчать про невелику небезпечність особи неповнолітнього.

Відтак, вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вище зазначених даних про особу неповнолітнього ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, уважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, передбачені п.1 та п.3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд законного опікуна - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнивши тим самим клопотання прокурора.

Суд роз`яснює неповнолітньому ОСОБА_4 та його законному представнику ОСОБА_5 положення ч. 3 статті 97 КК України, якою передбачено, що у разі ухилення неповнолітнього, що вчинив кримінальне правопорушення, від застосування до нього примусових заходів виховного характеру ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Ухиленням від застосування примусових заходів виховного характеру слід уважати таку поведінку неповнолітнього, коли він без поважних причин протягом установленого строку систематично порушує або не виконує умови застосування визначеного судом заходу виховного характеру - не дотримує встановлених судом обмежень свободи дій або вимог щодо його поведінки.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Рішення щодо речових доказів.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

V.Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати у справі складають:

- за проведення судової експертизи технічного стану мотоцикла марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера, № СЕ-19/106-24/13492-ІТ від 30.09.2024 в сумі 3183 грн 60 коп;

- за проведення судової автотехнічної експертизи № 965/24-25 від 29.10.2024 в сумі 5679 грн 60 коп., що у загальному розмірі становить - 8 863,20 грн.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" зазначено, що у справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників.

За ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності - особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у ч. 2 ст. 1179 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником.

За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою, або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищевказані особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Разом з цим, ч. 3 ст. 1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Виходячи із зазначених вимог закону, встановлених судом обставин, стягнення процесуальних витрат у справі на користь держави підлягає з неповнолітнього ОСОБА_4 .

За наявності у неповнолітнього ОСОБА_4 підстав, передбачених в ч. 2 ст. 1179 ЦК України, стягнення процесуальних витрат в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі підлягає з його опікуна ОСОБА_5 .

Суд також ураховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Наведене узгоджується і з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98-100, 110, 174, 369-372, 395, 497 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 26.08.2024 стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України задовольнити.

2. Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України, примусові заходи виховного характеру у виді:

- застереження, оголосивши йому осуд за ці дії, та роз`яснивши неповнолітньому ОСОБА_4 наслідки його протиправних дій, а саме: спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження в зв`язку з порушенням правил безпеки дорожнього руху та попередження неповнолітнього ОСОБА_4 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового кримінального правопорушення;

- передачі неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд законного опікуна ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття, тобто до 13.04.2025 включно.

3. Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.08.2024 на мотоцикл марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера.

4. Речові докази:

- мотоцикл марки SUZUKI модель SV-650, без реєстраційного номера, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити останній як законному володільцю.

5. Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витратиза проведення судових експертиз (експертизи технічного стану мотоцикла та судової автотехнічної експертизи) у загальному розмірі 8 863,20 грн (вісім тисяч вісімсот шістдесят три гривні 20 копійок).

За наявності у неповнолітнього ОСОБА_4 підстав, передбачених в ч. 2 ст. 1179 ЦК України, стягнення процесуальних витрат в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі підлягає з його опікуна ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 17.02.2025 о 14 год 30 хв.

Суддя ОСОБА_1