Справа № 559/780/25
Провадження № 1-кп/559/149/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000075 від 08.02.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, депутатом не являється, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство.

Так, ОСОБА_3 , 24.02.2025 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, по місцю спільного проживання зі своєю матір`ю, ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на грунті неприязних відносин та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив відносно своєї матері, ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах дії психологічного та економічного насильства, а саме: словесно ображав потерпілу, принижував, виганяв з будинку, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 психологічних страждань, що призвели до погіршення її якості життя та викликало у неї побоювання за свою безпеку.

Своїми діями, що виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного та економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Вважаючи на те, що заперечень від учасників судового провадження, щодо обсягу та порядку дослідження доказів не поступало, суд ухвалив допитати обвинуваченого, дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого як особу, а також щодо речових доказів та судових витрат.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаюється. Підтвердив фактичні обставини справи. При цьому, надав покази про те, що між ним та його матір`ю часто виникали конфліктні ситуації, з приводу вживання ним спиртних напоїв. В ході сварки обзивав матір нецензурними словами, принижував, виганяв з дому, за що працівники поліції складали відносно нього адміністративні протоколи. У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, де просила розгляд справи проводити без їхньої участі, так як учасником судового процесу бути не бажає. Не заперечує проти розгляду кримінального провадження відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України. При призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, його вина повністю доведена іншими зібраними у провадженні доказами, які є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та матеріалами провадження вцілому, а тому є переконливими для суду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, наявність чи відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного. При цьому, суд зазначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, що обтяжує покарання - є вчинення злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_3 не одружений, не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не притягався до кримінальної відповідальності. По місцю проживання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Враховуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Також, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо запропонованої міри покарання у виді громадських робіт, наслідки вчиненого злочину, оцінку скоєного обвинуваченим, повного визнання вини.

Приймаючи до уваги встановленні обставини кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення, характер і ступінь, тяжкості наслідків, що настали, особу обвинуваченого, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є дійсно необхідним та на переконання суду буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання, визначеній ст.50 КК України.

Окрім того, згідно положень п.10 ч.1 ст.1, п.4 ч.1 ст. 24, ч.1,2, 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направлення кривдника на проходження програми для кривдників є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству терміном від 3 до 12 місяців, суд має право направити на таку програму, а відповідальним суб`єктом за її виконання, організацію і забезпечення проходження кривдником такої програми є, зокрема, орган місцевого самоврядування.

Оскільки суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то в інтересах потерпілої від цього злочину одночасно застосовує до обвинуваченого обмежувальні заходи, згідно ст.91-1 КК України терміном на 3 місяці та направляє останнього на проходження програми для кривдників, організацію виконання якої покладає на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Процесуальні втрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 220 (двохсот двадцяти) годин громадських робіт

Застосувати до засудженого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, згідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме:

-проходження програми для кривдників, терміном на 3 (три місяці), виконання якої покласти на Тараканівську сільську раду, Дубенського району, Рівненської області.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1