Справа № 489/555/25
Провадження № 1-кп/489/621/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

30 січня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001489, та додані до нього матеріали за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 06.12.2024 в період часу з 22:09 по 22:34 год, перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Китобоїв, 14/3, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись чужим майном, умисно шляхом обману ОСОБА_3 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, взяв у потерпілого мобільний телефон, та в подальшому маючи доступ до мобільного додатку «Приват 24» (який був попередньо відкритий потерпілим), здійснив грошовий переказ грошових коштів у сумі 7100 грн з банківської картки AT КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_3 , на банківську картку АТ «А-банк» № НОМЕР_2 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 7100 грн. У подальшому, ОСОБА_2 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, такими своїми діями вчинивши кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України.

Обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому зважаючи на те, що обвинувачений не працює та не має стабільного доходу, призначення покарання у виді штрафу не є доцільним, оскільки не забезпечить його виправлення та перевиховання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 100, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Речовий доказ:

- картку «А-Банк» з номером НОМЕР_2 повернути ОСОБА_2 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1