16 січня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який здобув вищу освіту, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
На розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження, в якому ухвалою суду від 27.12.2024 призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження просили суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Представник потерпілого повідомила, що останній має намір пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який потерпілий не встиг підготувати до підготовчого судового засідання. Судом роз`яснено потерпілому, що цивільний позов може бути пред`явлений до початку судового розгляду, а форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Захисник просила судовий розгляд здійснювати у закритому судовому засіданні з метою забезпечення її безпеки. Своє клопотання захисник мотивувала тим, що на її адресу від невстановлених осіб надходять погрози. Крім того, невстановленими особами було пошкоджено належне їй майно. Зазначені погрози та протиправні дії вона пов`язує зі здійсненням нею захисту обвинуваченого. За фактом погроз та пошкодження її майна органами досудового розслідування розпочато досудове розслідування, яке наразі не завершено.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника, а інші учасники провадження у його вирішенні поклалися на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступних висновків.
Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя. Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 5-8 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження судом не встановлені.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, відтак підстави для його повернення немає.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Частиною 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито крім випадків, установлених законом.
Судом не встановлено підстав здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження. Тому судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні. Разом з тим, питання щодо здійснення судового провадження у закритому судовому засіданні може бути вирішено судом на будь якій-стадії судового провадження у разі встановлення судом передбачених законом підстав.
У судове засідання необхідно викликати прокурора, потерпілого та його предстаника, обвинуваченого, захисника.
В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, яке мотивував тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 24.01.2025, проте, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані судом при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, не зменшилися та продовжують існувати.
Обвинувачений та захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора вважав клопотання прокурора необґрунтованим та заперечував проти його задоволення. Заперечення сторони захисту вмотивовані тим, що доводи прокурора про існування ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях. Обвинувачений ніколи не чинив перешкод кримінальному провадженню та не має такого наміру. Обвинувачений не визнає себе винним у вчинені інкримінованого йому злочину, оскільки непричетний до нього, та має намір доводити свою невинуватість у встановлений процесуальним законом спосіб. При вирішені питання щодо необхідності продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу сторона захисту просила суд врахувати особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, постійне місце проживання, законне джерело доходу. Також сторона захисту просила суд врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який має низку захворювань та потребує відповідного лікування, яке складно забезпечити в умовах слідчого ізолятора.
Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд доходить наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2024 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 24.08.2024. Строк тримання підозрюваного під вартою на стадії досудового розслідування неодноразово продовжувався.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2024 продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 24.01.2025 із визначенням застави в розмірі 242240,00 грн.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05.12.2025 вищезазначену ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задоволено, продовжено строк тримання останнього до 24.01.2025 без визначення розмір застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні клопотання прокурора суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурором наведено достатню кількість переконливих доводів того, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на теперішній час.
Вказані обставини у сукупності дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, усвідомлюючи суворість покарання, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, за відсутності стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З тією ж метою обвинувачений може чинити тиск на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, схиляючи їх до надання неправдивих показань або відмови від давання показань.
Тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому, у сукупності із даними про його особу, з огляду на вірогідність того, що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, дають підстави вважати, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості інкримінованого йому діяння, забезпечує можливість перешкодити обвинуваченим інтересам правосуддя та ухиленню від суду, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 наразі є виправданим та відповідає виключності даного запобіжного заходу.
Наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків, про які він зазначив у судовому засіданні, не нівелює вищезазначених ризиків.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що більш м`які запобіжні заходи на даній стадії судового провадження не зможуть гарантувати запобігання встановленим ризикам та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Даних щодо наявності у обвинуваченого захворювань, що виключають можливість його утримання під вартою, суду не надано.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого ухвалою суду від 27.06.2024 до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 16.03.2025 включно.
Керуючись ст. ст. 314-316, 325, 369-372 КПК України, суд
Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою без визначення застави до 16 березня 2025 року.
Визначити строк дії ухвали до 16 березня 2025 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Повний текст ухвали складений 17 січня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1