У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області підполковника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Машівка Машівського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента 4 курсу НУ «Полтавської політехніки імені Юрія Кондратюка», не одруженого, освіта незакінчена вища, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 11.09.2024 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, із поданого клопотання слідує, що Слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024 та від 23.07.2024 №469/2024, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Одночасно з цим, представниками федеральної служби безпеки рф посилено ведення розвідувально-підривної діяльності проти України, що полягає в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України, зокрема, з представників органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів тощо); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання рф задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України.

Наведені вище факти розв`язання та ведення рф агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі шляхом вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України, захоплення державних установ, організацій та військових частин, введення воєнного стану в Україні та продовження строку його дії, в тому числі факти збройного конфлікту між Україною та рф широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав, у зв`язку з чим достовірно були відомі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку вересня 2024 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи в дружніх відносинах між собою, маючи спільні інтереси, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого отримання грошових коштів, надали згоду на негласне співробітництво з представником держави-агресора.

При цьому, останні погодилися на пропозицію користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_8 » - співробітник спецслужб рф, за грошову винагороду вчиняти умисні дії, пов`язані із наданням представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Спілкування вказані особи вирішили здійснювати з використанням мобільного телефону через багатоплатформову систему миттєвого обміну повідомленнями (месенджер) «Telegram» (далі - месенджер «Telegram»), де ОСОБА_5 використовує акаунт з іменем користувача « ОСОБА_9 » та нік-нейм « ОСОБА_10 » і сім-картою абонента ПрАТ «ВФ України» НОМЕР_1 , а співробітник спецслужб рф використовує акаунт « ОСОБА_8 » та нікнейм « ОСОБА_11 » і має номер моб. тел. НОМЕР_2 .

В подальшому ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку вересня 2024 року, шляхом листування у месенджері «Telegram» з використанням вказаних вище акаунтів, отримав від співробітника спеціальних служб рф на ім`я « ОСОБА_8 » завдання здійснити відеофіксацію, з використанням стаціонарно встановленого мобільного терміналу, нанесення ракетного удару по опорі високовольтної лінії електропередач, яка розташована між с. Северинівка та с. Мар`ївка Сумського району Сумської області збройними силами рф або зафіксувати наслідки такого ракетного удару і корегувати його у подальшому, за грошову винагороду в розмірі 30 000 грн.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, 30.09.2024 приїхали з м. Полтаву в м. Суми й орендували тимчасове житло, де перебували до 02.10.2024.

У вказаний період часу, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 придбали 2 мобільні телефони марки «Poco C65», портативні зарядні пристрої (павербанки), сім-картки ПрАТ «Київстар» та інші комплектуючі для конструювання та встановлення засобу безперервної відеофіксації вказаного вище об`єкта критичної інфраструктури та території навколо нього.

02.10.2024 приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, на виконання спільного злочинного наміру, спрямованого на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України представникам іноземної держави, в умовах воєнного стану, вийшли з орендованого приміщення в м. Суми та, користуючись послугами таксі на автомобілі марки «Рено Сандеро», д.н.з. НОМЕР_3 , виїхали до с. Северинівка Сумського району Сумської області.

Того ж дня, в період з 16 год. 00 хв. до 20 год. 10 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що їх дії можуть надати представникам іноземної держави змогу здійснити точний ракетний удар по вказаному об`єкту критичної інфраструктури, а також корегувати його нанесення, на виконання завдання співробітник спеціальних служб рф, на ім`я « ОСОБА_8 », в умовах воєнного стану, перебуваючи в полі між с. Северинівка та с. Мар`ївка Сумського району Сумської області, встановили і замаскували серед гілля і сухого листя в прилеглому лісі засіб безперервної відеофіксації - 2 мобільні телефони марки «Poco C65», з`єднані з портативними зарядними пристроями (павербанками).

При цьому, тильні сторони обох телефонів, де розміщені відеокамери, були спрямовані на опору ЛЕП, тобто виконали всі дії на забезпечення безперервної відеофіксації згаданого вище об`єкта критичної інфраструктури, з можливістю віддаленого доступу до камери мобільного терміналу співробітниками російських спецслужб.

02.10.2024 о 23 год. 00 хв. злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 була припинена шляхом їх затримання на місці вчинення злочину працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив за попередньою змовою групою осіб, державну зраду, тобто надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

03.10.2024 у відповідності до вимог статей 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

04.10.2024 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою.

11.10.2024 постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури підслідність у вказаному кримінальному провадженні визнана за слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2.

30.10.2024 постановою заступника Генерального прокурора проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженню доручено слідчому відділу Управління СБУ в Полтавській області.

22.11.2024 постановою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 02.01.2024.

27.11.2024 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 02.01.2025.

27.12.2024 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до 5 місяців.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідуваннями доказами.

Злочини проти основ національної безпеки України є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, що забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад. Без належної кримінально-правової охорони цих соціальних цінностей неможливе нормальне функціонування держави та відповідних її інститутів.

Об`єктом злочинів проти основ національної безпеки є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної i правової держави (ст. 1 Конституції України).

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб державної зради, а саме надані іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Підозрюваному може загрожувати покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.12.2024 року строк досудового розслідування продовжено до 02.03.2025 року.

Слідчий зазначає, що на теперішній час, у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обґрунтування яких під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 були у повній мірі сприйняті судом першої інстанцій.

Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може вчиняти вказані дії, як на території України, так і на території тимчасово окупованих областей України, Автономної Республіки Крим, а також закордоном, у т. ч. на території Російської Федерації через усвідомлення загрози втрати свободи та можливості вільно пересуватися на тривалий час, у разі визнання його винним у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Також, враховуючи особливу зухвалість та цинічність інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе вжити заходів конспірації з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_5 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими останній перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Так, кримінальні правопорушення вчинені підозрюваним здійснювалися з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків, потерпілого та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Крім того, зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, адже відповідно до наявної інформації ОСОБА_5 не збирався завершувати свою злочинну діяльність.

Крім цього, ОСОБА_5 не має сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень.

На даний час заявлені ризики не зменшилися, а тому слідство обґрунтовано стверджує про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_5 .

Слідчий зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 02.03.2025, а строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 02.01.2025, заявлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку із чим є необхідність у продовженні строку застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання та просили клопотання задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник вважав за можливе обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 11.09.2024 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України КК України.

02.10.2024 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.10.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, яке віднесене законом про кримінальну відповідальність до злочинів проти основ національної безпеки України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.10.2024 року обрано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з триманням в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», в межах строку досудового розслідування.

22.11.2024 року постановою першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_12 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 02.01.2025 року.

27.11.2024 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 02.01.2025 р.

27.12.2024 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до 02.03.2025 року.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.1 вказаної статті строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 вказаної статті строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та повною мірою виправдовують необхідність утримання підозрюваного під вартою, а саме: підозрюваний може переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З часу обрання підозрюваному запобіжного заходу - тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилась. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час розгляду клопотання прокурором доведена наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також слідчим доведена наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки до цього часу не завершено виконання всіх процесуальних дій за участю підозрюваного для направлення справи до суду відповідно до положень КПК України.

Враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відносяться до категорії особливо тяжких, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про його особу, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не розпочато, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, а також зважаючи на доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, слід продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178,183, 184, 193, 194, 196-199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 23 год. 00 хв. 02.03.2025 р.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 30 грудня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1