Справа № 461/107/25
Провадження № 1-кс/461/88/25
УХВАЛА

03.01.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 від 27.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 працюючи керівником Комунального підприємства «Розділжитлосервіс» Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, яке діє на підставі статуту КП «Розділжитлосервіс», затвердженого 08.08.2019 рішенням ХХХХVІІІ сесії Новороздільської міської ради VII демократичного скликання №1175 від 08.08.2019 міським головою ОСОБА_7 та відповідно до наказу №2-К від 06.01.2016 «Про призначення ОСОБА_5 на посаду керуючого КП «Розділжитлосервіс» міського голови Новроздільської міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_8 , термін дії якого продовжено наказом №92-К від 08.07.2014 «Про продовження терміну дії контракту від 06.01.2016» перебуває на посаді керуючого комунальним підприємством, є службовою особою, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України та відповідно до ч. 2 примітки до ст. 368 КК України, службовою особою, яка займає відповідальне становище.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , всупереч установленим вищевказаними законодавством вимогами, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше липня 2024 року розробив механізм вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою, яка займає відповідальне становище, в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використання наданого службового становища, а саме за безперешкодне вивезення відсортованих твердих побутових відходів з полігону, який розташований за адресою Львівська область, Стрийський район, м. Новий Розділ, кадастровий номер :05:000:0003 відповідно до вказаного розрахунку.

Так, в липні місяці 2024 року, ОСОБА_9 , будучи фізичною особою підприємцем та займаючись діяльністю збиранням безпечних відходів, оброблення, реалізація та видалення безпечних відходів, останньому стало відомо, що в м. Новий Розділ, Стрийського району, Львівської області знаходиться полігон твердих побутових відходів, який перебуває у віданні комунального підприємства та керівником, якого являється ОСОБА_5 , маючи на меті продовжити займатись вищевказаною діяльністю ОСОБА_9 звернувся до Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, де зустрівся із ОСОБА_5 , щодо обговорення питання купівлі побутових відходів розташованих на полігоні. В свою чергу ОСОБА_5 , повідомив, що на даний час не має можливості з даних питань спілкуватись та надав свій абонентський номер мобільного телефону, повідомивши про можливість зустрічі на наступний тиждень у м. Львові.

В кінці липня 2024 року ОСОБА_9 , зустрівся із ОСОБА_5 , в закладі харчування «Культура відпочинку», що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 202 де в ході спілкування, ОСОБА_5 , повідомив, що він погоджується, щодо зайняття діяльністю ОСОБА_9 на полігоні, а саме купівлі твердих-побутових відходів, без укладення офіційних договорів з комунальним підприємством, за що необхідно буде йому надавати неправомірну вигоду, визначивши при цьому суму неправомірної вигоди, яка буде залежати від кількості вивезених побутових відходів та розрахунок, якої буде відбуватись від вартості побутових відходів, а саме 1 кілограм пластику 14 гривень, 1 кілограм стекла 4,5 гривень, 1 кілограм металевої тари 25 гривень за кілограм. При цьому ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_9 , буде безперешкодно заїжджати на полігон, отримувати необхідні побутові відходи, самостійно їх зважувати та за допомогою мессенджера «Whatsapp» інформувати його про кількість вивезених побутових відходів та в подальшому передавати йому неправомірну вигоду, відповідно до кількості вивезених побутових відходів з полігону.

12.09.2024 близько 17:30 години ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, зустрівся із ОСОБА_9 біля магазину «BAD BOY», що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 200А, де в ході спілкування ОСОБА_9 , розуміючи, що без надання неправомірної вигоди він не зможе продовжити займатись вищевказаною підприємницькою діяльністю, повідомив ОСОБА_5 , про кількість вивезених побутових відходів з полігону та за попередньою вимогою ОСОБА_5 , відповідно до вищевказаного розрахунку, передав останньому неправомірну вигоду в сумі 20 000 гривень, які за вказівкою ОСОБА_5 , залишив в його автомобілі марки «Ford EDGE», д.н.з. НОМЕР_1 , яку останній вимагав за безперешкодне вивезення твердих побутових відходів з полігону.

23.09.2024 об 13:00 години, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час особистої зустрічі з ОСОБА_9 , в кав`ярні «Львівська майстерня шоколаду», що в ТРЦ «Вікторія Гарденс» за адресою м. Львів, вул. Кульпарківська, 226А, де в ході спілкування продовжив висловлювати вимоги стосовно надання йому неправомірної вигоди та ОСОБА_9 , в свою чергу розуміючи, що без надання неправомірної вигоди він не зможе продовжити займатись вищевказаною підприємницькою діяльністю, повідомив ОСОБА_5 , про кількість вивезених побутових відходів з полігону та за попередньою вимогою ОСОБА_5 , відповідно до вищевказаного розрахунку, передав останньому неправомірну вигоду в сумі 43 000 гривень, яку останній вимагав за безперешкодне вивезення твердих побутових відходів з полігону.

В подальшому 02.01.2025 ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_9 , біля закладу громадського харчування «Макдональдс», що за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 30, в період часу з 16.30 год. по 17.00 год., де перебуваючи в автомобілі марки «Ford EDGE», д.н.з. НОМЕР_1 отримав від ОСОБА_9 , неправомірну вигоду в сумі 45 000 гривень, яку останній вимагав за безперешкодне вивезення твердих побутових відходів з полігону.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Підозрюваний зазначив, що своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнає та вбачає ознаки провокації злочину зі сторони органу досудового розслідування. Повідомив, що проект договору про продаж відходів вторинні сировини він не складав.

Захисник вказав, що заява про вчинене кримінальне правопорушення написана ОСОБА_9 як фізичною особою, а тому органу досудового розслідування не було відомо про наявність у останнього статусу фізичної особи-підприємця. Окрім того, на його думку, слідчий не обґрунтував належним чином кожен із зазначених в клопотанні ризиків з точки зору конкретності та достатності, не навів жодного доказу, чому до підозрюваного слід застосувати найсуворіший запобіжний захід. Крім того, вказав, що визначений у клопотанні слідчого розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 200 прожиткових мінімумів є надмірним тягарем для підозрюваного.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 від 27.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, складено 03.01.2025 та цього ж дня вручено ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2024;

- протоколом огляду від 26.09.2024;

- протоколом додаткового допиту свідка від 12.12.2024;

- протоколом огляду від 12.12.2024;

- протоколом огляду та ідентифікації (помічення) грошових коштів від 12.09.2024;

- протоколом огляду та ідентифікації (помічення) грошових коштів від 23.09.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні злочину від 02.01.2025;

- протоколом ідентифікації (помічення) грошових коштів від 02.01.2025;

- протоколом обшуку від 02.01.2025;

- протоколом за результатами проведення контролю за вчинення злочину від 13.09.2024;

- протоколом за результатами проведення контролю за вчинення злочину від 24.08.2024;

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо контроль особи від 25.10.2024

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, -відео контролю від 24.10.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчим суддею враховується, що сторона захисту не надала будь-якого іншого логічного пояснення фактам отримання підозрюваним ОСОБА_5 грошових коштів від ОСОБА_9 .

Як вбачається з протоколу обшуку автомобіля, у підозрюваного. було вилучено проект договору, укладеного між ФОП ОСОБА_9 та комунальним підприємством «Розділжитлосервіс», в особі керуючого ОСОБА_5 про купівлю-продаж відходів вторинної сировини.

Статус ФОП у ОСОБА_9 підтверджується інформацією із загальнодоступних джерел в мережі «Інтернет».

За такого, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , відхиляються, оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за межами території України. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 , до втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності.

-ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 , може знищити чи спотворити такі речі та документи, а також підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину. Крім того, до дня отримання матеріалів цього клопотання та додатків до нього підозрюваний ОСОБА_5 , не мав доступу до матеріалів досудового розслідування та йому не було відомо про докази, якими володіє сторона обвинувачення, а відтак в подальшому, з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків та на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що свідок ОСОБА_9 , надав викривальні покази стосовно ОСОБА_5 , а тому підозрюваний, перебуваючи на волі, може впливати на них шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів.

Окрім цього, органом досудового розслідування ще не встановлено усіх осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину, та не допитано їх в якості свідків.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує таке:

зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 , до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення (злочини), за яке передбачено покарання позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, то ж тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про виключність випадку, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , зокрема є власником нежитлового приміщення, площею 57,5 кв.м та адміністративно - побутового корпусу, площею 1131, 3. На банківському рахунку відкритому у ПАТ АБ «Укргазбанк» наявні заощадження в сумі 20100 доларів США. Останній має частку корпоративних прав у Новороздільській громадській організації спортивний клуб дзюдо « Титан-спорт» та Громадській організації «спортивний клуб «Фенікс спорт». У власності має транспортний засіб Ford Focus, 2016 року. Однак отриманий ним дохід декларується виключно отриманням заробітної плати від КП «Розділжитлосервіс» Новороздільської міської ради, що становив: в 2023 році - 447 269 гривень, в 2022 році - 308604 гривень, в 2021 році - 334775 гривень.

Окрім цього, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 вилучено: 3 блокноти з чорновими записами; 6 окремих аркушів паперу з чорновими записами; розписки про те, що ОСОБА_10 взяв в борг в ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10230 доларів США та ОСОБА_11 взяв в борг в ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 15000 доларів США ; 99600 гривень, 2350 доларів США.

За таких обставин є підстави вважати, що грошові кошти задекларовані ОСОБА_5 та вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 одержанні ним не на законних підставах, що в свою чергу підтверджує його фінансову спроможність сплати застави у вищому розмірі.

Також, наявність виключності випадку, передбачена ч. 5 ст. 182 КПК України, обумовлена тим, що інкриміноване ОСОБА_5 корупційне кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів.

При визначенні розміру запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини його вчинення та роль, індивідуальні особливості підозрюваного, що дозволяє дійти висновку, що застава визначена у сумі до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не буде здатною забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , запобігання ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для нього.

У частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У судовому засіданні прокурором доведено необхідність покладення на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити повністю.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 02 березня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Повний текст ухвали проголошено 07 січня 2025 року о 16 год. 40 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1