Справа № 168/15/25
Провадження № 1-кп/168/26/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

15 січня 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Стара Вижівка Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 20 жовтня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орищі Іваничівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого виконробом ТОВ «Волиньекобуд», раніше не судимого, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_4 , переслідуючи мету уникнути відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 19 жовтня 2024 року близько 20.50 год., перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля поліції марки «Mitsubishi Outlander», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по вул.Незалежності в сел.Стара Вижівка, Ковельського району Волинської області, запропонував службовій особі старшому інспектору СРПП ВПД № 1 (сел.Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 11 500,00 грн., за непритягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, 19 жовтня 2024 року о 08.00 год. старший інспектор СРПП ВПД № 1 сел.Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський СРПП ВПД № 1 сел.Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області сержант поліції ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування в складі наряду групи реагування патрульної поліції в сел.Стара Вижівка та Ковельському районі, на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та ЗУ «Про національну поліцію» вказані працівники поліції є службовими особами правоохоронного органу Національної поліції.

19 жовтня 2024 року о 19.59 год. під час несення служби в добовому наряді на території автомобільної дороги по вул.Незалежності в сел.Стара Вижівка Ковельського району Волинської області поліцейськими було помічено автомобіль марки «ISUSU D-MAX» на іноземній реєстрації НОМЕР_2 , без освітленого номерного знаку, яким керував ОСОБА_4 .. Що є порушенням пункту 2.9 (В) ПДР України.

Після зупинки автомобіля працівником поліції ОСОБА_5 було роз`яснено водію ОСОБА_4 причину зупинки, повідомлено про застосування технічного засобу (проведення відеозапису на нагрудну відеокамеру поліцейського) та про складання відносно ОСОБА_4 адміністративного протоколу за порушення ПДР України. Після цього, поліцейським ОСОБА_5 запропоновано ОСОБА_4 пройти до службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , для складання адміністративних матеріалів.

Після цього, ОСОБА_4 , знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля поліції марки «Mitsubishi Outlander», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по вул.Незалежності в сел.Стара Вижівка, Ковельського району Волинської області, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, одягнуті в формений одяг із знаками розрізнення Національної поліції, неодноразово та в наполегливій формі висловив пропозицію надання поліцейському ОСОБА_5 грошових коштів, як неправомірну вигоду, що вказані службові особи з використанням наданої ним влади та службового становища не складали протокол про адміністративне правопорушення, показуючи при цьому кошти.

Після цього, ОСОБА_4 близько 20.50 год., знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля поліції марки «Mitsubishi Outlander», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по вул.Незалежності в сел.Стара Вижівка, Ковельського району Волинської області, продовжуючи висловлювання пропозиції надання поліцейському неправомірної вигоди, з метою переконання в тому, що неправомірна вигода буде безперешкодно прийнята працівником поліції, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, положив поряд з коробкою передач грошові кошти в сумі 11 500,00 грн. надавши тим самим старшому інспектору СРПП ВПД № 1 (сел.Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанту поліції ОСОБА_5 , який перебував на службі, неправомірну вимогу за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейським влади не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, шляхом не направлення складених матеріалів до суду.

Позиція прокурора.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення згідно обвинувального акту.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі. Не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Обвинувачений розуміє суспільну небезпечність своєї поведінки та пообіцяв виправитися. Просив суворо його не карати.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень частини 3 статті 349 КПК України, оскільки він повністю розуміє весь обсяг пред`явленого обвинувачення, в повному обсязі та беззастережно визнає свою провину у скоєнні зазначеного злочину, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати інших осіб, немає ніякої необхідності.

Оцінка Суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 369 КК України, а саме пропозиція надати службовій особі неправомірну вимогу та надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Щодо призначення міри покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив врахувати повне визнання вини обвинуваченим, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин. Тому просив визнати ОСОБА_4 винним та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 25 500,00 грн.

Грошові кошти конфіскувати на користь держави, автомобіль, який знаходиться на зберіганні в обвинуваченого повернути власнику. Диски залишити в матеріалах справи. Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2024 року шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучені 19 жовтня 2024 року в ході проведення огляду місця події на грошові кошти у сумі 11500 гривень, які належать ОСОБА_4 скасувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд суворо не карати і призначити покарання у виді штрафу мінімального розміру.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 369 КК України, виходячи з положень частини 4 статті 12 КК України, віднесено законом до нетяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до нетяжких злочинів, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, посткримінальну законослухняну поведінку, а також позицію прокурора, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою суспільно небезпечною, яка підлягає ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями статті 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що покарання треба визначити в межах санкції частини 1 статті 369 КК України мінімального розміру у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000, 00 грн.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи засудженого таке призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування статті 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2024 року шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучені 19 жовтня 2024 року в ході проведення огляду місця події на грошові кошти у сумі 11 500,00 гривень, які поміщено до спеціального пакету № PSP1188538, знаходяться на зберіганні на рахунку відділення АТ КБ «ПриватБанк» за адресою м.Луцьк, Градний узвіз, 4,0 та належать ОСОБА_4 скасувати.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 11 500,00 грн, які є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Речовий доказ: автомобіль марки «Isuzu D-MAX», р.н.з. НОМЕР_2 з номером кузова НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 - повернути власнику.

DVD-диски у паперовому конверті з відеозаписами - залишити в матеріалах справи.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного,

керуючись статтями 50, 53, 65, 96-1, 96-2, 369 КК України,

статтями 7, 100, 174, 349, 367-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України,

суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2024 року арешт на 6 (шість) купюр номіналом 1000,00 (тисяча) гривень з серійними номерами АГ5543017, АЛ8461258, ВТ3472180, АЖ1091997, АС9711310, БК5618278; 11 купюр номіналом 500,00 грн з серійними номерами ЄЕ1748187, АГ7302571, ЕД9811663, ЄГ5150044, ХВ9025712, ХГ8411153, АВ6361597, АП4190245, ГА3204882, ЄЗ6952568, ГЛ3861239, які поміщено до спеціального пакету № PSP1188538 та знаходяться на зберіганні на рахунку відділення АТ КБ «ПриватБанк» за адресою м.Луцьк, Градний узвіз, 4 скасувати.

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави грошові кошти (гроші) у загальній сумі 11 500,00 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень, які належать ОСОБА_4 , а саме: 6 (шість) купюр номіналом 1000,00 (одна тисяча) гривень з серійними номерами АГ5543017, АЛ8461258, ВТ3472180, АЖ1091997, АС9711310, БК5618278; 11 купюр номіналом 500,00 грн з серійними номерами ЄЕ1748187, АГ7302571, ЕД9811663, ЄГ5150044, ХВ9025712, ХГ8411153, АВ6361597, АП4190245, ГА3204882, ЄЗ6952568, ГЛ3861239, які поміщено до спеціального пакету № PSP1188538 та знаходяться на зберіганні на рахунку відділення АТ КБ «ПриватБанк» за адресою м.Луцьк, Градний узвіз, 4.

Речовий доказ: автомобіль марки «Isuzu D-MAX», р.н.з. НОМЕР_2 з номером кузова НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 - повернути власнику.

DVD-диск у паперовому конверті з відеозаписами - залишити в матеріалах справи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено, кримінальним правопорушенням не заподіяно матеріальних збитків, шкоди державі не завдано, судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Старовижівський районний суд Волинської області до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених статтею 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок ухвалений і надрукований в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Копію повного тексту вироку негайно, після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1