1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1432/25 1-кс/335/1039/2025
28 березня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке вмотивоване наступним.
При цьому, згідно з отриманими відомостями, працівники ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» та ТОВ «ТЕХПРОД» безпосередньо залучені до процесу придбання сировини, виготовлення фальсифікованого пального, його реалізації та перевезення, отримання готівкових коштів, складання та видачі документів, до яких внесені завідомо недостовірні відомості щодо походження та якості дизельного пального, за що отримують від організатора ОСОБА_7 відповідні грошові кошти, як розподілений прибуток від незаконної діяльності.
Зокрема, ОСОБА_7 з метою організації вказаного вище процесу залучено ОСОБА_8 , якого призначено на посаду директора ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС», та який фактично відповідає за процес виробництва ПММ на промисловому обладнанні (з`єднання речовин, змішування, підігрів тощо), веде облік нафтопродуктів, що надійшли та відвантажені, контролює діяльність працівників, що задіяні у процесі виробництва, на належному ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» транспорті та за допомогою спеціального обладнання здійснює придбання речовин, що використовуються у виготовленні фальсифікованих ПММ тощо. Крім ОСОБА_8 роботи з виготовлення, приймання та відвантаження ПММ здійснює ОСОБА_9 , для перевезення ПММ залучено водіїв вантажних транспортних засобів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . ОСОБА_4 відповідає за використання певних компонентів, правильність пропорцій для змішування, проведення досліджень показників якості тощо, а також підтримує зв`язок з посадовими особами підприємств в галузі коксохімічного виробництва. В ході досудового розслідування встановлено, що директор ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» ОСОБА_8 користується автомобілем RENAULT DOKKER д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 р.в., білого кольору, що належить ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС», в якому також встановлено обладнання для перекачування та перевезення пального.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що за вказівкою ОСОБА_7 водій ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» ОСОБА_10 29.11.2024 на транспортному засобі товариства VOLVO FH500 д.н.з. НОМЕР_2 із напівпричепом-цистерною д.н.з. НОМЕР_3 направився до м. Ізмаїл Одеської області для завантаження дизельним пальним, де останній 30.11.2024 завантажив 30 029 літрів ДП. Після чого 02.12.2024 о 07:40 год. прибув до місця провадження діяльності ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 10.
Вранці цього ж дня за вказаною адресою за вказівкою ОСОБА_7 працівники ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із напівпричепу-цистерни д.н.з. НОМЕР_3 , а саме з відсіків об`ємом 5, 7 та 9 м3, за допомогою насосу та шлангу частину дизельного палива відкачали до наземної металевої ємності, та здійснили змішування шляхом доповнення вказаних відсіків напівпричепу-цистерни невідомою рідиною (ймовірно газовим конденсатом) з іншої металевої ємності, розташованої на тій же території. Виготовлене у такий спосіб фальсифіковане дизельне пальне, цього ж дня, ОСОБА_10 , за вказівкою ОСОБА_7 , перевіз та розвантажив за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горна, 1 (адреса розташування філії «Запорізька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»), та повернувся на вказаному транспортному засобі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 10.
У подальшому, цього ж дня, за вказаною вище адресою за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , із напівпричепу-цистерни д.н.з. НОМЕР_3 , а саме з відсіку об`ємом 8,1 м3, за допомогою насосу та шлангу частину дизельного палива відкачали до відсіку 5 м3, та, для подальшого змішування, також за допомогою насосу та шлангу з іншої наземної металевої ємності доповнили вказаний відсік напівпричепу-цистерни невідомою рідиною (ймовірно газовим конденсатом). Після чого, 02.12.2024 керівник ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» ОСОБА_8 , із залученням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реалізували безпосередньо з вказаного транспортного засобу з напівпричепом-цистерною дане фальсифіковане дизельне пальне в об`ємі 5000 літрів громадянину ОСОБА_12 за ціною 43,50 грн/л за готівкові кошти на загальну суму 217 500 грн. У зв`язку з виниклими сумнівами щодо якості придбаного дизельного пального, 02.12.2024 громадянин ОСОБА_12 звернувся до органів Національної поліції України для проведення перевірки за даним фактом, під час якої в ході огляду відібрано та вилучено зразки вказаного пального, що направлені для експертного дослідження.
Крім того, 04.12.2024 з аналогічною заявою щодо придбання у ОСОБА_8 за адресою м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 10 фальсифікованого дизельного пального в об`ємі 1000 літрів за ціною 43,50 грн/л за готівкові кошти на загальну суму 43 500 грн до органів Національної поліції України звернувся громадянин ОСОБА_13 для проведення перевірки за даним фактом, під час якої, в ході огляду відібрано та вилучено зразки вказаного пального, що направлені для експертного дослідження.
Крім того, посадовими особами та працівниками ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС», ТОВ «ТЕХПРОД» на території за адресою: м. Запоріжжя, вул. Донецьке шосе, 10, в результаті здійснення діяльності з виготовлення фальсифікованих ПММ, внаслідок порушення спеціальних правил, здійснюється забруднення повітря, забруднення та псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, що створює небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
19 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим проведено обшук, під час якого виявлені та вилучені мобільний телефон фірми «Samsung» моделі «Galaxy A50» в чохлі чорного кольору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_6 ; зошит скоросшивний чорного кольору з записами та формулами; дві банківськи картки АТ КБ «Приват банк» золота для виплат № НОМЕР_7 та золота універсальна № НОМЕР_8 .
На теперішній час наявні достатні підстави вважати, що мобільний телефон «Samsung» «Galaxy A50», imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім картою «Водафон» НОМЕР_6 , використовувався ОСОБА_4 для зв`язку з іншими учасниками злочинів, для пересилання фотознімків та документів щодо діяльності ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС», для надання вказівок щодо пропорцій змішування рідин, контролю за результатами змішування, має встановлені месенджери та додатки для створення та перегляду документів, поштові скриньки, які містять електронні документи, СМС-повідомлення, листи та іншу інформацію щодо придбання, виготовлення та реалізації пального та його компонентів, містить відповідне листування, тобто інформацію, яка має значення для встановлення усіх важливих обставин вчинення даних кримінальних правопорушень, а також інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.
Вилучені банківські картки використовувались для переведення на них безготівкових грошових коштів з розрахункових рахунків ТОВ «ПРАЙД ІМПЕКС» та, у подальшому, для переведення безготівкових коштів у готівкові кошти, отримання, переказу грошових коштів для реалізації та закупівлі пального та компонентів для його виготовлення.
Зошит з рукописними записами має важливе значення для встановлення обставин вчинених кримінальних правопорушень, зокрема може містити відомості щодо інших осіб, причетних до їх скоєння, інформацію щодо фізичних та юридичних осіб, у яких та в адресу яких здійснювалось придбання/реалізація фальсифікованого пального, відомості щодо обліку постачання та реалізації ПММ, компонентів, у тому числі за готівкові кошти, інформацію щодо речовин, що використовуються для фальсифікації ПММ, пропорцій їх змішування, результатів змішування та інші відомості, що можуть мати значення для здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Постановою слідчого від 20.03.2025 вищезазначене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту до вищезазначених речей може призвести до їх приховування, знищення, спотворення або перетворення.
З огляду на викладене, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон та зошити з рукописними записами. На накладені арешту на банківські картки не наполягав.
ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на те, що вилучені слідчим речі не містять відомостей, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні. Вилучений мобільний телефон належить йому, в ньому встановлені карки 2 карки різних операторів мобільного зв`язку. Телефон він використовує для особистого спілкування та для керування особистими банківськими рахунками, на які він отримує пенсію. Зошит також належить йому, проте він давно їм не користувався, а наявні в ньому записи зроблені ним ще до втходу на пенсію на попередньому місці роботи. Одна з банківських карток призначена для отримання пенсії, а інша картка є кредитною.
Представник ОСОБА_4 також заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на те, що приписами ч. 2 ст. 168 КПК України заборонено вилучення мобільних терміналів систем зв`язку. Слідчий має право зробити копію інформації, що міститься в мобільному телефоні, не позбавляючи його володільця можливості користуватися ним. Вилучені в ході обшуку банківські картки не можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення або відомості, що можуть бути доказами. Такі відомості містяться на банківських рахунках.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Слідчим доведено, що незастосування арешту до вищезазначеного майна може призвести до його приховування, відчуження, псування, знищення, перетворення.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власників та володільців. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
Доводи власника майна та його представника щодо відсутності у вилучених речах відомостей, що можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, слідчим суддею відхиляються за недоведеністю. Пряме чи побічне значення і причетність вказаного майна до обставин кримінальних правопорушень мають бути перевірені під час досудового розслідування.
Доводи представника власника майна щодо заборони вилучення мобільного телефона слідчим суддею також відхиляються, оскільки в ухвалі про обшук слідчому було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання мобільних телефонів. Отже, зазначений телефон не є тимчасово вилученим.
Разом з тим, слідчим не доведено, що вилучені слідчим в ході обшуку банківські картки відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме, що зазначені речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або були об`єктом кримінально протиправних дій.
З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
В іншій частині клопотання залишити без задоволення.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власнику майна (або його представнику).
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1