Справа №127/6002/25
Провадження №1-кс/127/2665/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Вінниці, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000368 від 16.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства по відношенню до свого племінника ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог ст. ст. 28, 29 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності, має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на підґрунті конфліктних відносин та зловживання алкоголем, під час їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 умисно, систематично вчиняє психологічне та економічне насильство по відношенню до свого племінника ОСОБА_6 , який є особою відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на яку поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Зокрема, ОСОБА_5 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних побутових сімейних відносин та зловживання алкоголем, вчиняє по відношенню до свого племінника ОСОБА_6 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, створенні нестерпних побутових умов проживання, обмеженні у доступі користування спільним майном, тим самим викликавши у ОСОБА_6 післястресові негативні переживання, унеможливлювало його повноцінне соціальне функціонування, зумовило психотравмувальний вплив, знижуючи загальну якість його життя.

Як наслідок систематичного протягом тривалого часу вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 тричі була притягнута до адміністративної відповідальності, зокрема:

- постановою Вінницького міського суду від 31.08.2023 № 127/24533/23, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 427317 від 08.08.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп.

Судом визнано доведеним факт вчинення ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння 08.08.2023 о 21 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , відносно свого племінника ОСОБА_6 домашнього насильства психологічного характеру, яке полягало у образах нецензурною лайкою, вимкненні світла у кімнаті, плюванні на потерпілого.

- постановою Вінницького міського суду від 11.09.2023 № 127/22095/23, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 836982 від 03.07.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Судом визнано доведеним факт вчинення ОСОБА_5 28.06.2023 о 15 годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , відносно свого племінника ОСОБА_6 домашнього насильства, економічного та психологічного характеру, яке полягало у створенні нестерпних умов для життя, забороні користуватися електроприладами, приміщенням кухні, образами нецензурною лайкою, провокуванням на бійку, створенні безладу та антисанітарних умов.

- постановою Вінницького міського суду від 14.05.2024 № 127/12787/23,

за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308806 від 13.04.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн 00 коп.

Судом визнано доведеним факт вчинення ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння 13.04.2024 о 00 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , відносно свого племінника ОСОБА_6 домашнього насильства психологічного характеру яке полягало у створенні гучного шуму в нічний час, образах нецензурною лайкою та погрозах.

Внаслідок вчинення ОСОБА_5 психологічного та економічного насильства по відношенню до свого племінника ОСОБА_6 й створення тим самим нестерпних умов для спільного проживання в квартирі, відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України вказані дії ОСОБА_5 є психотравмувальними для ОСОБА_6 та призвели до тривалих порушень в основних сферах життєдіяльності підекспертної особи, унеможливили його повноцінне соціальне функціонування, зумовили психотравмувальний вплив, внаслідок систематичного приниження, залякування, словесної агресії, з боку ОСОБА_5 , що в цілому констатується як здійснення на ОСОБА_6 психологічного насильства.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Вінниці, громадянка України, з середньою освітою, неодружена, непрацююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 1 КК України.

ОСОБА_5 24.02.2025 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 126-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показами потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 показами підозрюваної ОСОБА_5 , висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочин, за який відповідно до ст. 126-1 КК України передбачено покарання позбавлення волі на строк до двох років.

Слід зазначити, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у розумінні практики Суду у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним.

- п. 3: незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Окрім того, частиною 6 статті 194 КПК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

- заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

- направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

З огляду на характер скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України є доцільність у покладенні відносно підозрюваної ОСОБА_5 обов?язків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 194 КПК України, що зумовить неможливість подальших неправомірних дій відносно потерпілого та його подальшого психотравмування.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Таким чином, на даний час, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. відносно ОСОБА_5 .

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий враховуючи викладені обставини просив клопотання задовольнити.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому наявні достатні підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні нетяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 2 років, проте раніше не судима, має постійне місце проживання, не працює, стабільний дохід відсутній, неодружена, дітей на утримані не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 та невизнання нею вини у вчиненні злочині, може свідчити про наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором в судовому засіданні.

Також, з огляду на обставини справи, суд вважає за доцільне покласти підозрювану обов`язки, що передбачені ч. 6 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 22:00 години до 06:00 години.

Визначити строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 квітня 2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

- не залишати місце проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або місця навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме наступні обмежувальні заходи:

- заборонити наближатися на 50 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборонити листування, здійснювати телефонні переговори з особою, яка постраждала від домашнього насильства, і забороною здійснення інших контактів через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя