Дата документу 24.03.2025
Справа № 334/2302/25
Провадження № 1-кс/334/760/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ ВнП № 2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000718 від 05 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бородаївка, Дніпропетровської області, громадянину України, який проходить військову службу на номер-обслуги 2 зенітно-артилерійського відділення ЗРА взводу роти ВП військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВнП № 2 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_7 в кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР під №0000718 від 05 лютого 2024 року про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 31.12.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) № 365 ОСОБА_6 призначено на посаді номер обслуги зенітно артилерійського відділення зенітно ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат».

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби, солдат ОСОБА_6 згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В свою чергу, солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

31 грудня 2023 року солдат ОСОБА_6 реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 розташоване в районі АДРЕСА_2 після чого , свої обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину для подальшого проходження військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирство, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

13.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

До теперішнього часу ОСОБА_6 не з`являється до Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області, його місцезнаходження не встановленого, таким чином підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі продовжить переховуватися від органів досудового розслідування та суду, залишити місце свого проживання, вливати на свідків у кримінальному провадженні, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчим встановлено наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи. яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, пояснивши, що підозрюваний за зареєстрованим місцем мешкання не проживає, переховується від слідства. Є підстави вважати, що зазначена особа буде ухилятися від явки до суду для участі в засіданні щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Захисник проти клопотання заперечувала, наголошувала на тому, що особисто ОСОБА_6 підозра не вручалася, він може бути не обізнаний про висунуте обвинувачення, тому підстави наведені у клопотанні є надуманими та безпідставними.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до наказу №48 від 11.01.2024 року Головного управління національної поліції в Запорізькій області визначено тимчасовим робочим місцем слідчих територіальних підрозділів ГУНП в Запорізькій області: слідчих СВ Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, слідчий слідчих відділень відділу поліції №1, відділень поліції №1 та №2 Мелітопольського РУП за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 12а, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Обґрунтована підозра ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: витягом з ЄРДР від 05.02.2024, пртоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , доказами направлення повісток ОСОБА_6 , вимогою ДІТ, довідкою № з УІТ УМВС в Запорізькій області, повідомоленням про підозру.

Обґрунтуванням застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою у відповідному клопотанні слідчого є те, що ОСОБА_6 скоїв особливо тяжкий злочин, за який відповідно до ч.4 ст. 408 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі, а згідно з п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі, на тепершній час його місце перебування невідомою

Існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на них як на свідків у цьому ж провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

Згідно п.1 ч.2 ст. 188 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подано одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого надається у випадку наявності підстав вважати, що обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Відповідно до ч.4 ст. 190 КПК України, слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали суду про затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

За таких обставин, клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.176-178, 187-190 КПК України,

УXВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам ВРЗЗКС СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області.

Строк дії ухвали до 24 вересня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1