САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1174/23
Провадження №1-кс/726/158/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, заяву судді Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Суддею Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_3 подано заяву про її самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддею ОСОБА_3 зазначено, що 11.06.2024 нею ухвалено вирок у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України (справа № 726/1205/21). Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні одним із обвинувачених був також ОСОБА_4 матеріали провадження щодо якого ухвалою суду від 23.05.2023 були виділені у окреме провадження (справа № 726/1174/23), у зв`язку із зупиненням кримінального провадження щодо ОСОБА_4 через призов його на військову службу під час мобілізації, на особливий період, до його звільнення з військової служби.

Суддя посилається на те, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви щодо її неупередженості, як судді, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , оскільки таке кримінальне провадження виділено із кримінального провадження у якому нею вже винесено вирок, а тому у неї може бути сформовано думку про можливу винуватість ОСОБА_8 .

З метою дотримання вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а також ла за необхідне заявити самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява про самовідвід передана га розгляд у провадження судді ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_3 була повідомлена про час розгляду її заяви про самовідвід, однак не виявила бажання бути присутньою в судовому засіданні.

Також у судове засідання не з`явився обвинувачений та потерпілі.

Захисник ОСОБА_9 скерував заяву у якій просив розгляд справи провести за його відсутності.

Положеннями параграфу 6 глави 3 розділу І КПК України передбачено, що неявка учасників процесу на розгляд заяви про самовідвід не є перешкодою для розгляду такої заяви.

Прокурор судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, вказуючи на наявність правових підстав для відводу.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши заяву про самовідвід і матеріали кримінального провадження з підстав у ній зазначених, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що на розгляді судді ОСОБА_3 перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачених за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

В подальшому головуючою суддею ОСОБА_3 ухвалою суду від 23.05.2023 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000009, щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 та ч. 2 ст. 186 КК України - зупинено у зв`язку з призовом ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації, на особливий період, до його звільнення з військової служби. Виділено із кримінального провадження № 726/1205/21 в окреме провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 та ч.2 ст.186 КК України та присвоєно йому окремий номер №726/1174/23.

Також 11.06.2024 суддею Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_3 ухвалено вирок у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

Тобто, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 було виділено із кримінального провадження у якому суддею ОСОБА_3 вже винесено вирок та сформовано свою думку.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні та керуються верховенством права.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

Відповідно до практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві.

У рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10.12.2009 року (пункти 66-70) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Вимога «безсторонності», згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

У Постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 лютого 2019 року (справа № 489/3/15-к) зроблено правовий висновок, що після постановлення обвинувального вироку щодо особи, матеріали якої виділено в окреме провадження суд не може продовжити у тому самому складі розгляд матеріалів провадження з якого вони були виділені, оскільки таке є обґрунтованою підставою для сумніву в його неупередженості.

Ухвалюючи 11.06.2024 вирок у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України, суддею Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_3 надано свою оцінку щодо суті обвинувачення, яке також пред`явлено ОСОБА_4 , оскільки згідно із обставин, встановлених вказаним вироком суду, останні вчинили кримінальні правопорушення, спільно з обвинуваченим ОСОБА_4 . Таким чином ОСОБА_3 вказане, дійсно, може свідчити про наявність або можливість виникнення в подальшому у стороннього спостерігача сумніву у неупередженості судді ОСОБА_3 під час розгляду вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 .

З врахуванням викладеного, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного та упередженого розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, задля забезпечення повного, всебічного та неупередженого розгляду кримінального провадження безстороннім судом, заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід слід, як вмотивовану, слід задовольнити та відвести її від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Згідно ч.4 ст.82 КПК України, суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 82 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 13.01.2025, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

Справу № 726/1174/23 (провадження №1-кп/726/12/25) передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу та визначення судді відповідно до вимог ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1