Справа №127/8451/25
Провадження №1-кс/127/3836/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №127/8451/25 за скаргою ОСОБА_4 , що подана в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 перебуває справа №127/8451/25 за скаргою ОСОБА_4 , що подана в порядку ст. 303 КПК України.

20.03.2025 суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід, яка мотивована тим, що 17.03.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці), ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою - повідомленням ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 17.03.2025 вказана скарга розподілена слідчому судді ОСОБА_3 (справа №127/8451/25)

ОСОБА_4 зазначив у скарзі, що вона направляється повторно та до скарги додано ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 07.02.2025 по справі №127/14468/23, якою скаргу ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою-скаргою про вчинення кримінального правопорушення повернуто заявнику.

Однак слідчий суддя ОСОБА_3 був головуючим у справі №127/14468/23 та ухвалою від 11 грудня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці), ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою- скаргою ОСОБА_4 від 22.03.2023, відмовлено.

В подальшому ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.01.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, оскільки суддя ОСОБА_3 приймав участь у розгляді справи №127/14468/23 за скаргою ОСОБА_4 та ним прийнято остаточне рішення про відмову у задоволенні скарги, тому заявив собі самовідвід у відповідності з частиною другою статті 76 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 20.03.2025 заява судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід розподілена слідчому судді ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоч повідомлялася належним чином про час та місце розгляду заяви про самовідвід.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи стислі строки розгляду заяви про відвід, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання у відсутність сторін у справі, які були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Дослідивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення даної заяви, з огляду на таке.

Вирішуючи питання наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 слідчим суддею враховується наступне.

Оглянувши скаргу ОСОБА_4 у справі №127/8451/25 судом встановлено, що дана скарга являється оригіналом скарги, яка була йому повернута ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2025 по справі №127/14468/23.

Згідно з частиною шостою статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Стаття 75 та 76 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною першою та другою статті 76 КПК України закріплено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Скасування ухвали суду першої інстанції, в розумінні частини другої статті 76 КПК України, є обставиною, яка виключає можливість участі судді, який брав участь у кримінальному провадженні, лише у випадку скасування ухвали суду першої інстанції, якою завершено розгляд справи по суті.

За таких обставина, враховуючи, що скарга подана ОСОБА_4 у справі №127/8451/25, являється тією самою скаргою, що розглядалась слідчим суддею ОСОБА_3 у справі №127/14468/23 та була повернута заявнику ухвалою від 07.02.2025, тому повторний розгляд даної скарги, щодо якої слідчим суддею ОСОБА_3 уже сформовано та висловлено чітке бачення судового рішення, оцінено обставини, що підлягають доказуванню під час розгляду скарги по суті, а тому в даному випадку наявні обставини, які виключають можливість розгляду даної справи повторно слідчим суддею ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мироненко і Мартенко проти України», зазначено, що згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Так у своїх рішеннях ЕСПЛ неодноразово зазначав, що "при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими". Вказана позиція міститься в п. 44 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та п. 76 рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії".

Таким чином, з метою неухильного дотримання вимог процесуального законодавства та забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя та на розгляд справи поза будь-яким сумнівом, щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_6 у справі №127/8451/25.

Відповідно до частини другої статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 22, 31. 35, 75, 80-82, 309, 3372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №127/8451/25 - задовольнити.

Відвести суддю Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_3 від розгляду справи №127/8451/25 за скаргою ОСОБА_4 , поданою в порядку ст. 303 КПК України.

Справу №127/8451/25 передати в канцелярію суду для визначення іншого судді в порядку передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: