Провадження №1-кп/761/1171/2024
В И Р О К

іменем України

23 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0001325 від 05.04.2021 року щодо обвинувачених:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, студента 3-ого курсу денної форми навчання «Київського столичного університету ім. Бориса Грінченка», неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Севастополя, АР Крим, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, працюючого кур`єром у ТОВ «Bolt food», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08 грудня 2014 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосування ст.ст. 75,104 КК України з випробування і встановленням 2 роки іспитового строку;

-06 лютого 2015 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року виконувати самостійно, звільненого 04.11.2016 по УДО на невідбутий строк 11 місяців 24 дні,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16

близької родички обвинуваченого ОСОБА_17

потерпілого ОСОБА_18

представника потерпілого ОСОБА_19 ,

в с т а н о в и в:

04.04.2021 у вечірній час ОСОБА_9 та ОСОБА_18 домовились про зустріч у гаражі № НОМЕР_1 , що розташований в гаражному кооперативі «Залізничник», що за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 63 для обговорення питання повернення ОСОБА_18 боргу в розмірі 15000 грн., за ремонт мопеда «Хонда», яким ОСОБА_18 користувався та вивів із ладу.

Цього ж дня, 04.04.2021 приблизно о 22 год. 00 хв., у гаражному кооперативі «Залізничник», що за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 63, в ході спілкування з ОСОБА_18 та обговорення питання повернення боргу між останнім та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_20 наніс ОСОБА_18 декілька ударів в область голови, тим самим спричинив ОСОБА_18 тілесні ушкодження.

Пізніше до цього ж гаражного кооперативу прийшов ОСОБА_10 разом із своєю дівчиною ОСОБА_21 , який був обізнаний про борг ОСОБА_18 перед ОСОБА_9 за пошкоджений мопед.

Так, побачивши ОСОБА_18 та знаючи, що останній винен грошові кошти у сумі 15000 грн ОСОБА_9 за ремонт мопеда, перебуваючи з останнім в неприязних стосунках, ОСОБА_10 почав спілкуватися з ОСОБА_18 та між ними виник конфлікт в ході якого ОСОБА_10 наніс ОСОБА_18 декілька ударів, конкретно в які частини тіла не встановлено.

Враховуючи пізній час та те що громадський транспорт вже не працював, ОСОБА_9 запросив всіх присутніх ночувати до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на що, зокрема, ОСОБА_18 погодився.

Перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 повернулись до обговорення теми щодо повернення боргу.

В ході зазначеного спілкування у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_18 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючий за попередньою змовою групою осіб, приблизно о 02:00 год. 05.04.2021 ОСОБА_10 незаконно, із погрозою застосуванням фізичного насильства, проти волі стягнув руки та ноги ОСОБА_18 пластиковими стяжками, які надав йому ОСОБА_9 та почали утримувати ОСОБА_18 у квартирі АДРЕСА_3 , з метою примушення його до найшвидшого повернення боргу ОСОБА_9 в розмірі 15000 грн. які він винен був за користування та виведення з ладу мопеду, позбавивши ОСОБА_18 , таким чином, змоги вільно залишити вказане місце, тим самим незаконно позбавили волі останнього.

У подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що воля ОСОБА_18 до опору була подолана внаслідок попереднього фізичного насильства, погроз на його адресу та позбавлення волі останнього, лягли спати. У цей час ОСОБА_18 вдалось викликати працівників поліції, по приїзду яких ОСОБА_10 та ОСОБА_9 затримано.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вчинили незаконне позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним у висунутому обвинуваченні себе не визнав та дав показання, згідно із якими, він знає ОСОБА_18 з дитинства та вони підтримували з ОСОБА_18 дружні стосунки. На той час у ОСОБА_18 були проблеми фінансового характеру та він декілька місяців проживав у нього. Він віддав ОСОБА_18 один зі своїх мопедів, на умовах, що останній віддасть йому кошти за мопед при першій можливості. У подальшому вияснилось, що ОСОБА_18 розпорядився його мопедом на власний розсуд, не розрахувавшись із ним. Після цього, увійшовши в положення останнього, він надав ОСОБА_18 ще один мопед, на якому той їздив, а потім вивів його з ладу. Після чого, ОСОБА_18 сказав, що в нього життя налагодилось та повернувся до місця свого проживання. Вони підтримували дружній зв`язок, а потім ОСОБА_18 зник. Через певний проміжок часу, десь навесні 2021 року, ОСОБА_18 вийшов на зв`язок та повідомив, що бажає забрати свої речі, які залишились у нього в квартирі, на що він в свою чергу повідомив, що після роботи буде знаходитись в гаражі. Коли ОСОБА_18 прибув до гаража, то почав розмову зухвало, вказавши, що мопед, який він йому надав був у поганому технічному стані. Така позиція ОСОБА_18 для нього була неприємною, оскільки він спеціально для ОСОБА_18 перебрав власноруч двигун, трансмісію та повністю його обслужив. На підставі вказаного між ними виник конфлікт, який переріс у бійку. Потім вони заспокоїлись та перейшли до діалогу в ході якого мови про борги не велося. Враховуючи, що була пізня година, то вони всі разом пішли до нього додому ночувати, так як і планував ОСОБА_18 . З ними також разом були: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , проте вдома ще був його молодший брат. Дома він раніше за всіх пішов спати, оскільки потрібно рано прокидатись. Прокинувся він від того, що його розбудили працівники правоохоронних органів та він не міг зрозуміти, що відбувається. В квартирі він не бив ОСОБА_18 і не зв`язував його. По прибуттю працівників поліції ОСОБА_18 вказав лише на ОСОБА_10 , що той зв`язав та бив його, а щодо нього - ОСОБА_9 , зазначив: «- Нехай спить.». Вказав, що припускає, що в той день питання боргу піднімалося, однак воно було другорядним. Він не бачив, як ОСОБА_10 одягав стяжки на ОСОБА_18 , оскільки він спав. Він не знає, де спав ОСОБА_18 , оскільки він ліг спати раніше за нього. Після цих подій, він спілкувався з ОСОБА_18 та останній повідомляв, що хоче забрати заяву, однак на нього тиснуть та погрожують притягненням до кримінальної відповідальності по ст.309 КК України. Він ніяких порад не давав ОСОБА_18 , лише пояснював, що це методи залякування поліції. Підтвердив, що в протоколі огляду предметів від 05.04.2021, в ході якого оглядався мобільний телефон «SAMSUNG» модель «G7» зафіксоване листування між ним - « ОСОБА_25 » та потерпілим ОСОБА_18 . Бійка в гаражі з ОСОБА_18 не стосувалась вимагання. При цьому конфлікт з ОСОБА_18 був вичерпаний після бійки в гаражі. Він у ОСОБА_18 грошові кошти не вимагав, не зв`язував його та не утримував його у своїй квартирі проти волі останнього. Конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_18 також було вичерпано у гаражі. Вони примирилися та по дорозі до його квартирі всі між собою спокійно, по товариськи спілкувались. Він не бачив, щоб ОСОБА_10 зв`язував ОСОБА_18 та не чув, щоб вимагав кошти у потерпілого. ОСОБА_18 йому одразу написав, як їх працівники поліції розсадили по машинам та мали везти у райвідділок. Охарактеризував ОСОБА_18 як добру людину, однак інколи - безвідповідальну. Зазначив про те, що стяжки в нього в квартирі знаходитись, як необхідність для побуту.

ОСОБА_10 винним у висунутому обвинуваченні себе не визнав, однак у подальшому в судовому засіданні допитаний не був, оскільки в ході розгляду кримінального провадження - загинув, разом із тим, судом здійснювався судовий розгляд даного кримінального провадження щодо перевірки доведеності висунутого обвинувачення стосовно ОСОБА_10 , з метою реабілітації особи померлого, у зв`язку із чим, залучено до участі у кримінальному провадженні захисника на підставі п.6 ч.1 ст.52 КК України.

Не дивлячись на невизнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , їх винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення саме за тих фактичних обставин, які встановив суд за результатами судового розгляду підтверджується сукупністю наступних доказів, частину даних з яких, суд бере до уваги, виходячи із наступного.

Будучи допитаним у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 , дав показання згідно із якими, перед 05.04.2021 він списався з ОСОБА_9 з приводу вирішення питання повернення боргу та домовились про зустріч в гаражі. Зустрівшись, вони з ОСОБА_9 обговорювали питання повернення боргу. В цей час до гаражу прийшов ОСОБА_10 з його колишньою дівчиною ОСОБА_26 , у зв`язку із чим в них з ОСОБА_10 склались неприязні стосунки. Між ним з ОСОБА_10 одразу виник конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої він впав та вдарився головою та йому було зле. ОСОБА_9 запропонував піти до нього додому ночувати, на що він погодився, оскільки був пізній час та громадський транспорт вже не працював. По дорозі він також випив 1 банку слабоалкогольного напою. Вдома у ОСОБА_9 вони почали обговорювати питання яким чином він буде повертатиме ОСОБА_9 грошові кошти за пошкоджений мопед, в ході чого дійшли домовленості, що він повертатиме борг частинами. Ніяких конфліктів з цього приводу між ними не виникало. Після чого, він ліг спати на дивані на кухні. Коли він покинувся приблизно о 04 год 00 хв., то виявив, що його руки та ноги скуті стяжками. Він злякався, в нього виникла паніка, а тому він написав товаришу, щоб той викликав поліцію. Поліція приїхала приблизно через 20 хвилин. Потім він ножем розрізав стяжки на ногах та у подальшому зміг відчинити двері поліції, яких прибуло близько 10 чоловік. Поліція в свою чергу затримали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Потім він подумав, що в ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не було підстав його утримувати, що він просто заснув та прокинувся зі стяжками та зрозумів, що це непорозуміння. А тому він ще, перебуваючи, в квартирі повідомив працівниками поліції, що він хоче забрати заяву, що це непорозуміння. Однак працівник поліції йому почав погрожувати та повідомив, що якщо він забере заяву, то буде ходити під ст.309 КК України. Під тиском у відділі поліції було написано протокол. Зазначив, що у момент, як він прокинувся скутий стяжками, всі спали. Уточнив, що до нього застосовувалось фізичне насильство лише з боку ОСОБА_10 під час конфлікту в гаражі, а з боку ОСОБА_9 ніякого насильства не було. Він від боргу не відмовлявся та одразу приніс ОСОБА_9 1000 грн., після чого вони домовились, що він буде раз на тиждень відправляти відповідну суму. Уточнив, що коли приїхала поліція, свідки брат ОСОБА_27 і товариш - ОСОБА_22 , які теж там знаходились в квартирі, повідомили, що це був дурний жарт, щоб він у подальшому повертав грошові кошти вчасно. Як виявилось, вони були в квартирі в окремій кімнаті, хоча спочатку він їх не бачив. Припустив, що скоріше за все саме ОСОБА_28 сказав, що це жарт та його ніхто не збирався утримувати. Тиск, який виражався у тому, що якщо він забере заяву, то на нього повісять ст.309, здійснював патрульний. Вказати, як виглядав цей патрульний, окрім невисокого зросту та темного волосся він не може, за сплином часу. Під час здійснення заяви про вчинення кримінального правопорушення та під час надання показань йому роз`яснювалось, що він несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та за давання завідомо неправдивих показань. Про те, що на нього чинився тиск та про неповернення телефону вони з представником повідомляли до прокуратури, однак відповіді не отримали.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 дав показання, згідно із якими, він знайомий з ОСОБА_9 та ОСОБА_18 дуже давно, а з ОСОБА_10 познайомився незадовго до подій. Зазначив, що з ОСОБА_9 перебуває в дружніх стосунках. Щодо подій повідомив, про те, що у вечірній час, він приїхав в гараж поряд з місцем проживання ОСОБА_9 , щоб допомогти ремонтувати мопед. Через деякий час до гаражу прибув ОСОБА_18 та між останнім та ОСОБА_9 була розмова щодо повернення боргу за розбитий мопед. В ході спілкування ОСОБА_18 почав брехати ОСОБА_9 , що він не розбивав мопед, у зв`язку із чим, виник конфлікт, ОСОБА_9 бив, а ОСОБА_18 намагався відбиватись, потім вони заспокоїлись і далі спокійно продовжили спілкування. Далі прийшов ОСОБА_10 з дівчиною своєю на ім`я ОСОБА_26 , і почав розмовляти з ОСОБА_18 наче знову про повернення боргу. В процесі розмови ОСОБА_10 облив водою ОСОБА_18 та дав ляпаса останньому. Він в той час спілкувався зі ОСОБА_30 , тому в суть розмови останніх не прислухався. Потім він поїхав на мопеді до дому ОСОБА_9 , а всі інші пішли пішки. Дочекавшись всіх біля під`їзду, вони разом піднялись до квартири. Знаходячись у квартирі, всі сіли в залі та спілкувались між собою. Потім він пішов до іншої кімнати до брата ОСОБА_31 , вони пограли в комп`ютер та полягали спати. Прокинувся від того, як його розбудили працівники поліції від яких він дізнався про зв`язування ОСОБА_18 . Зазначив, що пішов до іншої кімнати, оскільки вже було пізно та він не мав відношення до розмови, яка мала місце, не хотів приймати в ній участь. Розмова, яка носила грубий характер, відбувалася між ОСОБА_10 та ОСОБА_18 про борг 15000 грн. Разом із тим, у його присутності ніхто не вимагав у ОСОБА_18 грошових коштів, він сам не заперечував наявність боргу на цю суму. Вважає причину такої розмови неприязні стосунки останніх між собою із-за дівчини ОСОБА_10 , яка була колишньою дівчиною ОСОБА_18 . На момент, коли він знаходився у кімнаті ОСОБА_32 міг піти з приміщення квартири, всі проводились спокійно ніхто нікого не тримав. ОСОБА_18 не пішов додому, бо не встигав на громадський транспорт, а тому просив лишитись. Зазначив, що при допиті його у якості свідка на досудовому розслідуванні він у своїх показаннях хотів зазначити про те, що після приїзду поліції ще у приміщенні квартири потерпілий ОСОБА_18 заявляв, що хоче забрати заяву про вчинення кримінального правопорушення та він не має ніяких претензій. Разом із тим, слідчий не дав йому зазначити у протоколі допиту те, що він бажав написати від себе.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_18 в судовому засіданні, суд, вцілому такі показання сприймає як недостовірні, за виключенням наступних даних про які повідомив потерпілий та які узгоджуються із іншими даними, отриманими із наступних джерел доказів.

Так, суд бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_33 в тій частині щодо часу місця приблизно о 22:00 04.04.2021 зустрічі в гаражі, осіб, які там перебували: обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_18 , свідок ОСОБА_34 та ОСОБА_24 , обставин та причин виникнення конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , який переріс у певну штовханину, - між ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , який теж переріс у бійку, подальше їх спільне прослідування до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де розмови щодо повернення боргу продовжились. А також показання потерпілого ОСОБА_18 щодо звернення ним через соціальну мережу Інстаграм близько 04:00 05.04.2021 до свого друга з повідомленням про те, що він скутий стяжками та з проханням викликати поліцію.

В іншій частині показання як обвинуваченого ОСОБА_9 так і потерпілого ОСОБА_18 суд сприймає критично, як неправдиві та такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_9 , передбаченої кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, в ході судового розгляду, представником потерпілого до матеріалів кримінального провадження надано копії скарг щодо тиску правоохоронними органами на потерпілого ОСОБА_18 , водночас зміст цих звернень по своїй суті не містять відомостей про вчинення тиску на потерпілого, більше того, будь яких доказів на підтвердження їх направлення та отримання уповноваженою особою прокуратури суду не надано, зокрема, вони не містять відповідної відмітки чи штампу про отримання їх прокуратурою, а також доказів відправки їх поштою, у зв`язку із чим, суд вважає не доведеним фак звернення представника потерпілого та потерпілого з цими зверненнями до прокуратури.

Слід зазначити, що в результаті судового розгляду не вдалося достовірно встановити від ударів нанесених ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 у ОСОБА_18 утворились тілесні ушкодження, що зафіксовані у висновку експерта № 042/1-188-2021 від 05.04.2021 за результатами судово-медичного обстеження. Разом із тим, про обставини виникнення конфліктів між останніми, які переросли у штовханину, бійку повідомляли частково як обвинувачений ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_18 так і свідок ОСОБА_35 .

Разом із тим, обставини визнані судом доведеними, що мали місце та про які потерпілий ОСОБА_18 , обвинувачений ОСОБА_9 не повідомив у суді та замовчав, судом встановлені із інших джерел доказів, про які йде мова далі.

Замовчування ОСОБА_18 фактичних обставин, щодо дій вчинених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зміна ним своїх показань у судовому засіданні, судом розцінюється, як бажання ОСОБА_18 допомогти ОСОБА_9 уникнути кримінальної відповідальності за вчиненні дії, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

З цих підстав уникнення відповідальності, на переконання суду, обвинувачений ОСОБА_9 , також дав неповні та неправдиві показання, приховуючи від суду дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таке бажання ОСОБА_18 на переконання суду зумовлене наявністю між ОСОБА_9 та ОСОБА_18 дружніх відносин, відчуттям провини потерпілого ОСОБА_18 перед ОСОБА_9 , оскільки фактично ситуація була зумовлена непорядною поведінкою самого потерпілого ОСОБА_18 по відношенню до ОСОБА_9 , який заборгував ОСОБА_9 грошові кошти, у зв`язку із розпорядженням та користуванням безоплатно майном останнього.

Так, суд визнає об`єктивними, та такими, що відповідають дійсності дані відеозапису здійсненого боді-камерами поліцейських, які прибули на місце по виклику, зокрема, на якому зафіксовано: обставини та зміст листування поліцейського з ОСОБА_18 про що озвучує поліцейський своїм колегам в момент прибуття до квартири АДРЕСА_3 , факт відкриття вхідних дверей поліцейським безпосередньо потерпілим ОСОБА_18 ; перебування потерпілого ОСОБА_18 у схвильованому стані, наявність у нього на руках стяжок, видимих слідів тілесних ушкоджень на обличчі; те, що, зокрема, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у момент прибуття поліцейських спали в одній кімнаті та саме на них ОСОБА_18 вказав, що двоє побили його, а потім зв`язали, вимагаючи повернення боргу в сумі 15000 грн. за ремонт мопеду.

Також свідки ОСОБА_36 та ОСОБА_37 підтвердили у своїх показаннях, що по прибуттю у складі екіпажу «Рубін-52» за викликом по спецлінії «102» «незаконне позбавлення волі» за адресою АДРЕСА_1 , відчинив двері потерпілий, який представився ОСОБА_18 , на обличчі якого спостерігались видимі тілесні ушкодження, вказав на двох хлопців, що спали в квартирі, причетних до його зв`язування та побиття, якими виявились ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Так, будучи допитаним в судовому засідання свідок ОСОБА_36 , дав показання, згідно із якими, він в складі патрульної поліції перебував на чергуванні разом із старшим лейтенантом полії ОСОБА_38 у складі наряду «Рубін 52» та близько 05 год. ранку 05.02.2021 отримали на службовий планшет виклик про незаконне позбавленні волі та утримання по АДРЕСА_1 . Прибувши за адресою виклику, заявник на зв`язок не виходив тільки переписувався, тобто вони йому дзвонили, він вибивав та спілкувався через смс-повідомлення. Наразі, за плином часу, припускає можливість виклику поліції іншою людиною, однак листування відбувалося безпосередньо з ОСОБА_39 . Останній писав, що не бере слухавку, оскільки боїться розбудити тих хто його утримує та згодом він відчинив двері квартири. В нього на руках були пластикові стяжки та залишки стяжок на ногах, вони були чи розрізані чи розірвані, а на обличчі спостерігались синці. Зазначене ними було зафіксовано, шляхом здійснення фотознімків, які були надані СОГ. Потерпілий був наляканий в стресі, що виразилось у тому, що він швидко говорив, трусився, був спітнілий, на обличчі були сліди побиття. Запаху алкоголю від потерпілого не відчувалось. Щодо обставин, ОСОБА_40 повідомив, що був винен гроші своєму другу чи знайомому - і його побили, скрутили і вимагали гроші. На той момент в квартирі були ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_40 також був ОСОБА_41 . Корінь повідомив, що ОСОБА_23 та ОСОБА_42 його побили та зв`язали. Хто ще знаходився в квартирі він не пам`ятає, оскільки ними займався інший наряд поліції. Особи, які перебували в квартирі відреагували на появу поліції більшість апатично, єдине ОСОБА_43 поводив себе зухвало. На скільки він пам`ятає крім них з напарником було ще два патруля поліції: ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 .

Свідок ОСОБА_37 дав показання, згідно із якими, він працює старшим інспектором відділу забезпечення спеціальних заходів патрульної поліції Національної поліції, 05.04.2021 перебував на чергуванні разом із напарником ОСОБА_48 у складі екіпажу поліції та отримали виклик по спецлінії «102» приблизно о 4 год. 50 хв. ранку «викрадення людини» за адресою: АДРЕСА_1 . Вони зв`язалися з потерпілим умовляли відчинити двері. Потерпілий пояснював, що переживає, боїться зв`язаний лежить. Після того, як потерпілому вдалося відчинити вхідні двері квартири, то він бачив, що в нього були зв`язані руки стяжками, спостерігались на обличчі тілесні ушкодження у вигляді почервоніння. В цей час, всі решта осіб присутніх в квартирі відпочивали. Потерпілий боявся тих осіб та просив не залишати його самого. В квартирі було виявлено наступних осіб серед яких: ОСОБА_10 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_41 ; ОСОБА_29 , які були здивовані їх прибуттю. При цьому, на стільки він пригадує саме за вказівкою потерпілого щодо причетних, вони затримали одного чи двох з вказаних осіб, одягнувши кайданки та передали СОГ.

Показання зазначених свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_50 суд визнає достовірними, оскільки такі показання узгоджуються, як з об`єктивними даними відеозаписів зафіксованими на бодікамери поліцейських, з даними протоколу огляду предметів від 05.04.2021, в частині фіксації змісту листування потерпілого з його знайомим ОСОБА_51 , у якому він повідомив про те, що його зв`язали стяжками, утримують поза його волею, просив допомоги щодо виклику поліції, з листуванням з працівниками поліції, які прибули на виклик щодо його незаконного утримання та позбавлення волі, а також з даними заяви потерпілого щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 05.04.2021 та з частиною його показань, наданих у якості потерпілого в судовому засіданні про що зазначено вище.

Так, згідно даних, що містяться у витягу з кримінального провадження №0001325 від 05.04.2021 року 05.04.2021 о 07:04:22 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.146 КК України про те, що 05.04.2021 приблизно о 02:00 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно позбавили волі ОСОБА_18 .

Також, згідно даних, що містяться у витягу з кримінального провадження №0001343 від 05.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2021 о 20:53:45 внесено відомості за ч.2 ст.189 КК України про те, що 04.04.2021 приблизно о 01:00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , під час вчинення ними незаконного викрадення людини, а саме ОСОБА_18 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , під час вчинення ними незаконного викрадення людини, а саме ОСОБА_18 , прагнучи заволодіти грошовими коштами, які був винен ОСОБА_18 , вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на вимагання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 та ОСОБА_10 переслідуючи корисливий мотив, діючи, за попередньою змовою між собою, групою осіб, усвідомлюючи, що воля ОСОБА_18 до опору була подолана, внаслідок попереднього фізичного насильства та погроз в його адресу, висловили останньому вимогу передачу грошових коштів в сумі 15 000 грн. В разі невиконання даної вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пригрозили ОСОБА_18 застосуванням щодо нього фізичного насильства, а після того, як ОСОБА_18 відмовився виконувати їхню вимогу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були затримані працівниками поліції.

Відповідно до постанови заступника начальника ВП- начальника слідчого відділення відділу поліції № 4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_52 від 05.04.2021, визначено групу слідчих у складі: ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 у кримінальному провадженні № 0001343 від 05.04.2021.

Згідно постанови в.о. заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_60 від 05.04.2021, визначено групу прокурорів у складі: ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0001343 від 05.04.2021.

Згідно постанови прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_61 від 05.04.2021, матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях за №0001325 від 05.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, № 0001343 від 05.04.2021 2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за №0001325.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0001325 від 05.04.2021, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2021 о 07:04:22 внесено відомості за ч.2 ст.146 КК України про те, що 05.04.2021 приблизно о 02:00 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно позбавили волі ОСОБА_18 , а також про те, що 05.04.2021 о 20:53:45 внесено відомості за ч.2 ст.189 КК України про те, що 04.04.2021 приблизно о 01:00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , під час вчинення ними незаконного викрадення людини, а саме ОСОБА_18 , прагнучи заволодіти грошовими коштами, які був винен ОСОБА_18 , вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на вимагання чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою між собою, групою осіб, усвідомлюючи, що воля ОСОБА_18 до опору була подолана, внаслідок попереднього фізичного насильства та погроз в його адресу, висловили останньому вимогу передачу грошових коштів в сумі 15 000 грн. В разі невиконання даної вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пригрозили ОСОБА_18 застосуванням щодо нього фізичного насильства, а після того, як ОСОБА_18 відмовився виконувати їхню вимогу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були затримані працівниками поліції.

Згідно постанови в.о. заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_60 від 05.04.2021, визначено групу прокурорів у складі: ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0001325 від 05.04.2021.

Відповідно до постанови заступника начальника ВП- начальника слідчого відділення відділу поліції № 4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_52 від 05.04.2021, визначено групу слідчих у складі: ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 у кримінальному провадженні № 0001343 від 05.04.2021.

Згідно даних, зафіксованих у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.04.2021, ОСОБА_18 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за статтею 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину заявив, що 05.04.2021 о 02 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_10 1998 р.н. діяв у змові з гр. ОСОБА_9 2001 р.н., зв`язав йому руки та ноги стяжками, чим незаконно позбавив його волі, з метою найшвидшої передачі грошових коштів в сумі 15000 грн. ОСОБА_9 для відновлення пошкодженого мопеду.

Згідно даних рапорту поліцейського роти № 7 батальйону № 4 полку №1 УПП у м.Києві ДПП старшого сержанта ОСОБА_63 на ім`я начальника Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві від 05.04.2021, останній доповів, що 05.04.2021, перебуваючи у складі екіпажу «Рубін-1019» о 04:50 год. від чергового «Київ-55» отримали виклик, що за адресою: АДРЕСА_1 «незаконне позбавлення волі або викрадення людини». Прибувши на місце виклику та спільно з екіпажами «Рубін-1017», «Рубіж-1052», піднявшись до вищевказаної квартири, двері ніхто не відчиняв. В ході листування з гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній відчинив двері з середини та на його руках та ногах були пластикові стяжки, які сковували його руки. Потрапивши до приміщення квартири ними було виявлено: гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_64 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . У подальшому гр. ОСОБА_18 повідомив, що вищевказані ососи запросили його додому після чого побили та звязали. Також до гр. ОСОБА_10 було застосовано спецзасіб «кайданки» згідно ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» На місце події було викликано СОГ Шевченківського УП для подальшого розбору.

Згідно даних зафіксованих у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 05.04.2021, ОСОБА_18 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за статтею 383 КК України з - за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомив, що 05.04.2021 о 00 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_10 1998 р.н. за попередньою змовою з ОСОБА_9 2001 р.н., погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, вимагали грошові кошти в сумі 15000 грн.

Відповідно до висновку експерта № 042/1-188-2021 від 05.04.2021, дані судово-медичного обстеження свідчать про те, що після подій 04.04.2021 у гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце такі тілесні ушкодження: 6 саден в лобно-скроневій ділянці справа, на нижній повіці правого ока, лівого ока, на підборідді зліва, на правій задньо-бічній поверхні шиї в середній третині; 2 синці на нижній повіці правого ока, на задній поверхні лівого плечового суглоба. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмета(ів), характерні особливості травмуючої поверхні якого в ушкодженні не відобразились, могли утворитись в термін, вказаний в постанові, тобто 04.04.2021. Вказані ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження відповідно до п.п. 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.

Згідно даних заяви ОСОБА_18 від 05.04.2024, останній надав слідчому ВП №4 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_65 в якості речового доказу мобільний телефон марки «Самсунг» джей 7, абонентський номер НОМЕР_2 ІМЕІ: НОМЕР_3 та дозвіл на проведення огляду його особистого листування.

Згідно постанови слідчого СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «G7» було визнано речовим доказом.

Відповідно до даних протоколу огляду предметів від 05.04.2021, слідчим відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, лейтенантом поліції ОСОБА_66 у період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 30 хв. проведено огляд мобільного телефону марки «SAMSUNG», модель «G7», в ході якого на фото №3-11 зафіксовано листування ОСОБА_18 з ОСОБА_9 (нік - ОСОБА_25 ) в соціальній мережі Instagram в період часу з 00 годин 21 хвилин 04.04.2021 по 10 год. 03 зв. 05.04.2021 за змістом якого вони домовляються про зустріч у вечірній час в гаражі, а потім обговорюють питання щодо забирання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, ОСОБА_9 надає поради, що саме має ОСОБА_18 повідомити працівникам поліції, з метою забирання заяви. Також в результаті огляду мобільного телефону потерпілого зафіксоване спілкування з його знайомим ОСОБА_67 , яке мало місце 05.04.2021 о 04:13, з якого убачається, що він повідомляє про те, що його зв`язали стяжками, він знаходиться в квартирі АДРЕСА_4 , повідомляє про те, що добре, що він сховав телефон, про те, що всі заснули, про те, що його хочуть там утримувати поза його волею ще декілька днів, просить викликати поліцію. Крім того, у протоколі зафіксоване листування з поліцейським, який прибув на виклик та з якого убачається, що потерпілий зазначає, що чує їх, просить стукати в двері, зазначає про те, встати не може, оскільки щільно зв`язаний, повідомляє що в квартирі знаходиться 6 осіб разом із ним та 1 дівчина, а також про те, що всі сплять. У подальшому потерпілий пише, що спробує звільнитись від стяжок на ногах та про те, що йому це вдалося о 4:53.

Відповідно до даних протоколу перегляду відеозапису від 07.04.2021, слідчим відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_68 у період часу з 10 год. 00 хв. по 11 год. 20 хв. проведено огляд відеозаписів з боді-камер співробітників УПП у м.Києві, які проводили фіксацію подій, що мали місце 05.04.2021 приблизно о 04 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, зафіксовано перебування працівників поліції біля дверей квартири зазначеної квартири, момент відкриття вхідних дверей потерпілим ОСОБА_18 , руки якого стягнуті стяжками та який впустив працівників поліції до квартири, де його утримували, зафіксовано звільнення рук потерпілого від стяжок, вказівку потерпілого на ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які спали, як на осіб, що причетні до його незаконного утримання, затримання останніх до приїзду СОГ.

Відповідно до переглянутих безпосередньо в судовому засіданні відеозаписів з боді-камер співробітників УПП у м.Києві, судом встановлено, що в цілому відеозаписи відповідають даним зафіксованим у протоколі перегляду відеозапису від 07.04.2021, разом із тим, суд додатково звертає увагу на те, що на відеозаписі зафіксовано, окрім іншого, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спали в одній кімнаті на момент прибуття працівників поліції. Також на питання працівників поліції ОСОБА_18 вказав саме на ОСОБА_10 та на ОСОБА_9 , як на осіб причетних до його побиття та сковування стяжками. Крім того, ОСОБА_18 повідомив, що диван на якому він знаходився до прибуття поліції знаходився у цьому ж приміщенні.

Суд визнає дані зафіксовані у зазначених протоколах та на відеоазаписах отриманих з боді-камер допустимими доказами, оскільки протоколи складені уповноваженими особами, зібрані у спосіб та порядку визначеному КПК України, телефон наданий добровільно для огляду потерпілим, відеозаписи з боді-камер надані на запит слідчого, відомості зафіксовані у протоколах є об`єктивними даними, які узгоджуються між собою та з показаннями свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_50 , з даними заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_18 від 05.04.2021 та частково з показання потерпілого ОСОБА_18 та обвинуваченого ОСОБА_9 .

Разом із тим, показання обвинуваченого ОСОБА_9 , в тій частині, що він пішов спати до іншої кімнати та йому не відомо, що відбувалося і яким чином ОСОБА_18 опинився у стяжках, тощо, об`єктивно спростовуються наведеними доказами, та вказують на недостовірність його показань в цій частині.

Отже, суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо цих обставин, як неправдиві, надання ним таких показань, приховування ним відомих йому обставин, що насправді мали місце, як спосіб захисту, намагання ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне та вигородити обвинуваченого ОСОБА_10 .

Окрім того, стороною обвинувачення суду надано й інші докази, які суд дослідив, разом із тим, не може взяти до уваги дані, що в них містяться, з огляду на їх недопустимість в силу ст.ст. 86, 87 КПК України, виходячи із наступного.

Так, стороною обвинувачення надано протокол обшуку від 05.04.2021, з фототаблицею до нього, згідно з якими, слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_69 , за участі потерпілого ОСОБА_18 , спеціаліста ОСОБА_70 та у присутності двох понятих, із використанням відеокамери «Sony», на підставі ст. 233 КПК України, проведено обшук квартири АДРЕСА_3 , в ході якого, зокрема, виявлено п`ять пластикових стяжок розрізаних, одна ціла, металеві ножиці, розкладний ніж чорного кольору.

Дані отримані в ході зазначеної слідчої дії судом визнаються недопустимим доказами, відповідно до ч.3 ст. 233 КПК України, оскільки дозволу суду після проведення такого обшуку стороною обвинувачення отримано не було.

Диск долучений у якості додатку до протоколу обшуку не містить відеозапису вказаної слідчої дії, що свідчить про те, що дана слідча дія здійснена без аудіо- та відеозапису всупереч положенню ч. 10 ст.236 КПК України.

Крім того, згідно наданих процесуальних рішень, які стосуються визначення групи слідчих у даному кримінальному провадженні не включено слідчого ОСОБА_71 , що вказує на те, що дана слідча дія проведена неуповноваженою на те особою.

Також на обґрунтування висунутого обвинувачення стороною обвинувачення надано протокол проведення слідчого експерименту слідчим слідчого відділення відділу поліції № 4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_66 від 05.04.2021 за участю потерпілого ОСОБА_18 у період часу з 19 год. 27 хв. по 19 год. 33 хв. за участю спеціаліста та двох понятих з використанням відеокамери «Sony». Так, у розділі слідчим експериментом встановлено зазначено наступне, що 05.04.2021 в період часу з 00 год. 40 хв. по 04 год. 40 хв. ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 позбавили волі ОСОБА_18 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 .

Також - було надано протокол проведення слідчого експерименту слідчим слідчого відділення відділу поліції № 4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_66 від 05.04.2021 за участю потерпілого ОСОБА_18 у період часу з 18 год. 23 хв. по 18 год. 32 хв. за участю спеціаліста та двох понятих з використанням відеокамери «Sony». У розділі слідчим експериментом встановлено зазначено наступне: ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_18 , перебуваючи в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Залізничник» по вул. Льва Толстого, 63 у м.Києві та в подальшому запросили ОСОБА_18 до квартири АДРЕСА_5 , де незаконно позбавили волі.

Крім того, надано протокол проведення слідчого експерименту слідчим слідчого відділення відділу поліції № 4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_66 від 05.04.2021 за участю потерпілого ОСОБА_18 у період часу з 20 год. 55 хв. по 22 год. 59 хв. за участю спеціаліста та двох понятих з використанням відеокамери «Sony». У розділі протоколу слідчим експериментом встановлено обставини запитуваних подій, які відбувались у приміщенні квартири АДРЕСА_3 - не викладені.

Носій інформації долучений, як додаток до протоколів пустий, у змісті протоколів не відображено про здійснення запису на долучений у якості додатку диск, відсутнє посилання на додаток, підпис потерпілого не присутній на всіх аркушах лише перший та четвертий аркуші протоколу.

При цьому, вказані слідчі дії не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства щодо порядку та процедури проведення такої слідчої дії як слідчий експеримент та за своєю суттю слідчим експериментом не являються.

Так, у відповідності до положення ч.1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Разом із тим, яким чином слідчим встановлено, ті обставини, які зазначені у розділі, не зрозуміло, такі обставини наведені формально, без дотриманням належної правової процедури.

Окрім того, зміст цих протоколів містить відомості про встановлені обставини, які мали місце у приміщеннях як гаражу так і квартири, відомості про отримання дозволу на проведення вказаної слідчої дій у відповідних приміщеннях та іншому володінні особи, як того вимагають положення ч.5 ст.40 КПК України у даному випадку не наведені та суду не надані.

Отже, зважаючи на наведене, відомості цих протоколів слід визнати недопустимим доказами.

Визнання частини доказів недопустимим не впливає на наступні висновки суду.

Так, Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зазначив вище, які безпосередньо досліджені докази вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для висновку, що винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України повністю є доведеною.

Аналізуючи наведені вище та безпосередньо досліджені судом докази надані стороною обвинувачення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які суд визнав допустимим та достовірними, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою та вказують на існування об`єктивних даних, які беззаперечно свідчать про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України за яким їх слід визнати винуватими, за обставин встановлених судом.

При цьому, дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб.

Заперечення стороною захисту щодо наявності попередньої змови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та версія з приводу того, що потерпілий ОСОБА_18 опинився у стяжках є непорозумінням та жартом, сприймаються судом критично.

З огляду на встановлені факти підтверджені об`єктивними даними, де потерпілий на відеозаписі зафіксованому боді-камерами зазначає, що перебував скований стяжками певний час близько з 02:00. Зв`язався за допомогою соціальної мережі Інстаграм з товаришем біля 4:00, що свідчить про, що він боявся бути викритим присутніми в квартирі особами та чекав певний час поки всі заснуть. Зміст листування з свідчить про те, що він був переляканим, боявся. Благав викликати поліцію. Зміст смс-повідомлень за результатами листування з працівниками поліції також свідчить про те, що потерпілий боїться розбудити присутніх в квартирі. Про вказане свідчить його поведінка, яка спостерігається і після прибуття працівників поліції. Наявність видимих тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого, які підтвердились за результатами проведеної судово-медичної експертизи, свідчать про його побиття та про виникнення цих ушкоджень незадовго перед прибуттям працівників поліції.

Все у сукупності свідчить про те, що таке позбавлення волі мало місце, воно було поза волею потерпілого, а подальша зміна показань потерпілим зумовлена іншими факторами, якими може бути як почуття провини за невиконання ним своїх боргових зобов`язань перед ОСОБА_9 , наявність між ними дружніх стосунків з дитинства, бажання допомогти останньому уникнути відповідальності за скоєне, як і вплив обвинуваченого на потерпілого, про що вказує листування між останніми зафіксоване в протоколі огляду мобільного телефону потерпілого, тощо, зважаючи яких обертів набула вказана ситуація у подальшому.

Те, що потерпілий на день розгляду кримінального провадження не має претензій до обвинувачених, бажав забрати заяву про вчинення кримінального правопорушення, не дає підстави для закриття провадження, не виключає наявності у діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а може бути враховано лише як обставина, що пом`якшує відповідальність за скоєне.

Отже, виходячи з того, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України про яке заявив потерпілий, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ст.383 КК України, розпочато та здійснювалось не у формі приватного обвинувачення, зафіксовані заяви на боді-камери поліцейських та дані листування з його знайомим ОСОБА_72 нік- ОСОБА_73 та з поліцейськими свідчать про справжність цих подій, встановлених у подальшому судом за результатами судового розгляду, заяви потерпілого про відсутність претензій до обвинувачених не заслуговують на увагу та не виключають наявності у діях складу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Про наявність попередньої змови свідчить те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діяли разом щодо позбавлення волі.

Як стверджував потерпілий ОСОБА_18 у момент прибуття поліції, що зафіксовано на відеозаписі, що побив його ОСОБА_10 та зв`язав, при цьому він повідомляв, що діяв останній разом із ОСОБА_9 , вказавши лише на них двох, як на осіб причетних до вказаних дій.

Незаконне позбавлення волі є триваючим злочином. Тому дії з утримання потерпілого у стані позбавлення волі, до яких винний приєднався після початку злочину, і до його закінчення, є співвиконавством у цьому злочині.

Отже, слід дійти висновку, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діяли у попередній змові, діяли спільно та узгоджено, перебували за місцем мешкання ОСОБА_9 , де останній надав ОСОБА_10 стяжки, які там знаходились для побутових потреб, для використання їх з метою сковування рухів потерпілого. При цьому, скувавши потерпілого стяжками обвинувачені лягли спати в одній кімнаті з потерпілим. По прибуттю поліції вони знаходились в одній кімнаті, що і скутий потерпілий, з чого слідує, що саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпілий боявся розбудити.

Свідок ОСОБА_74 підтвердив, що в квартирі продовжувалась розмова розпочата у гаражі щодо повернення боргу, а тому він пішов до іншої кімнати, як пояснив, що розмова його не стосувалась.

Такі показання свідка ОСОБА_33 розцінюються судом, що так звана розмова набувала тих обертів, характер яких викликав у нього бажання не бути присутнім при ній та не приймати участі. Замовчування обставин розмови та деталей свідком, судом розцінюється, як бажання приховати дійсні обставини, з метою допомогти своєму другу ОСОБА_9 уникнути відповідальності передбаченої законом.

Отже, суд вважає повністю доведеним за результатами судового розгляду, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дійсно було вчинено незаконне позбавлення волі за попередньою змовою групою осіб.

У даному випадку незаконне позбавлення волі виразилося у тому, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, яка виразилась у виконанні кожним з них відповідних дій зв`язування потерпілого за допомогою стяжок, що призвели до фізичного обмеження у русі потерпілого, утримання його в такому стані тривалий час, до моменту прибуття працівників поліції, яких фактично було викликано з ініціативи самого потерпілого.

Всі ці дії на переконання суду становлять об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Те, що потерпілий на день розгляду кримінального провадження не має претензій до обвинувачених, бажав забрати заяву про вчинення кримінального правопорушення, не дає підстави для закриття провадження, не виключає наявності у діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а може бути враховано лише, як обставина, що пом`якшує відповідальність за скоєне.

Отже, виходячи з того, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України про яке заявив потерпілий, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ст.383 КК України, розпочато та здійснювалось не у формі приватного обвинувачення, зафіксовані заяви на боді-камери поліцейських та дані листування з його знайомим ОСОБА_72 нік- ОСОБА_73 та з поліцейськими свідчать про справжність цих подій, встановлених у подальшому судом за результатами судового розгляду не заслуговують на увагу та не виключають наявності у їх діях складу даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Судом не встановлено істотних порушень під час досудового розслідування, які б перешкоджали суду прийняти докази зміст яких розкрито вище щодо яких наведені висновки суду та оцінює їх як допустимі, належні та достовірні докази, такі, як зібрані уповноваженими на те особами та у порядку встановленому КПК України, а сукупність доказів, які суд визнав допустимим та достовірним - достатніми та взаємопов`язаними для висновку про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. ст. 146 КК України.

Отже, надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності є достатніми для здійснення обґрунтованого висновку суду про доведення винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Разом із тим, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, за наступних обставин.

04.04.2021 приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи у гаражному кооперативі «Залізничник», що за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 63, разом із ОСОБА_18 , в ході словесного конфлікту наніс останньому декілька ударів в область голови, тим самим спричинив ОСОБА_18 тілесних ушкоджень.

Після цього, 05.04.2021, приблизно о 00 год. 10 хв., до цього ж гаражного кооперативу, прийшов ОСОБА_10 , який побачивши ОСОБА_18 та знаючи, що останній винен грошові кошти у сумі 15000 грн. ОСОБА_9 за ремонт мопеда «Honda Giorno», сірого кольору, почав погрожувати ОСОБА_18 фізичною розправою та вимагати, щоб останній повернув ОСОБА_9 грошові кошти. З метою досягнення злочинних вимог у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_18 та вчинення насильницьких дій щодо останнього з метою повернення грошових коштів у сумі 15000 грн.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 , перебуваючи гаражному кооперативі «Залізничник», що за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 63, спільно із ОСОБА_10 , запросив ОСОБА_18 до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для начебто обговорення, коли останній поверне йому грошові кошти у сумі 15000 грн. та ночівлі. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно - небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою групою осіб, 05.04.2021 у період часу з 00 год. 40 хв. до 04 год. 40. хв., ОСОБА_10 незаконно, із погрозою застосування фізичного насильства, проти волі ОСОБА_18 , одягнув останньому на руки та ноги пластмасові стяжки, та спільно із ОСОБА_9 почали утримувати ОСОБА_18 у квартирі АДРЕСА_3 , позбавивши його таким чином змоги вільно залишити вказане місце, тим самим незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_18 .

Крім того, 04.04.2021, приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , під час вчинення ними незаконного викрадення людини, а саме ОСОБА_18 , прагнучи заволодіти грошовими коштами, які ОСОБА_18 був винний ОСОБА_9 , вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на вимагання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, діючи, за попередньою змовою між собою, групою осіб, висловили ОСОБА_18 вимогу передачі грошових коштів у сумі 15000 грн. У разі невиконання даної вимоги, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , пригрозили ОСОБА_18 застосуванням щодо нього фізичного насильства, а після того, як ОСОБА_18 відмовився виконувати їх вимоу, незаконно позбавили його волі, а саме: ОСОБА_10 надягнув на руки та ноги потерпілого пластмасові стяжки, у цей час ОСОБА_9 спостерігав за тим, щоб ОСОБА_18 не вирвався та щоб до кімнати у цей час не зайшли сторонні особи. В подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що воля ОСОБА_18 до опору була подолана внаслідок попереднього фізичного насильства, погроз в його адресу та позбавлення волі останнього лягли спати. У цей час ОСОБА_18 вдалось викликати працівників поліції, по приїзду яких ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було затримано.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у здійсненні вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Відповідальність за ч.2 ст.189 КК України, зокрема, передбачена за вимогу передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб.

Основним безпосереднім об`єктом вимагання є право власності, а його додатковими обов`язковими об`єктами виступають психічна та фізична недоторканність особи, її особиста свобода, здоров`я.

Предметом злочину може бути майно, так і право на нього, а також будь-які дії майнового характеру.

З об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: 1) пред`явлення майнової вимоги; 2) погрозою застосування насильства, знищення або пошкодження майна, заподіяння іншої шкоди.

Вимога як ознака вимагання означає викладену в рішучій формі пропозицію винного до потерпілого про передачу майна, права на майно або вчинення останнім інших дій майнового характеру . Пред`явлена суб`єктом майнова вимога утворює ознаку об`єктивної сторони тільки за умови, що вона є завідомо протиправною. При вимаганні винна особа прагне заволодіти не належним їх майном, тощо. Вимога задовольнити законні майнові претензії не утворює складу вимагання, як не утворює його вимога вчинити інші, крім передбачених у ст. 189, дії.

З суб`єктивної сторони вимагання характеризується прямим умислом. Вимагання - це корисливий злочин. При його вчиненні винний має на меті незаконно одержати чуже майно, право на нього або домогтися вчинення потерпілим інших дій майнового характеру.

Тобто, у даному випадку вимога обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про повернення боргу була правомірною.

Так, за результатами судового розгляду на підставі доказів, зміст яких розкрито вище, судом встановлено, що ОСОБА_9 вимагав, а пізніше й ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 вимагав у ОСОБА_18 повернення боргу в розмірі 15000 грн., тобто повернення грошових коштів, які потерпілий був винен ОСОБА_9 .

При цьому, потерпілий ОСОБА_18 не оспорював дані обставини.

З самого початку, по прибуттю працівників поліції на відеозаписі здійсненому на боді-камери поліцейських та у заяві потерпілого про вчинення кримінального правопорушення потерпілий повідомляв, що у нього вимагали повернення грошових коштів, які він був винен ОСОБА_9 . Підтвердив ці обставини потерпілий і в суді.

Отже, у даному випадку відсутня як об`єктивна так і суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

А тому, у діях обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 К України, у зв`язку із чим вони підлягають виправданню за відсутністю складу даного кримінального правопорушення у їх діях.

Отже, суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, зважаючи й на те, що прокурор своїм правом на зміну обвинувачення не скористався, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності та права на захист, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновків про необхідність виправдання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.189 КК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинувачених є склад цього кримінального правопорушення.

Що ж стосується обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.146 КК України визнаного судом доведеним за фактичних обставин встановлених судом за результатами судового розгляду, суд дійшов висновку про їх винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та кваліфікує дії кожного з них за ч.2 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно то відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за ч.2 ст.146 КК України, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, те що це кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, ОСОБА_9 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення що є нетяжким злочином, офіційно непрацевлаштований, має середню спеціальну освіту, задовільний стан здоров`я та постійне місце проживання, являється студентом «Київського столичного університету імені Бориса Грінченка», його молодий вік на час вчинення кримінального правопорушення.

Обставин, які б у відповідності до ст. 66, 67 КК України пом`якшували та/або покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обираючи із альтернативних видів покарань, передбачених санкцією кримінального закону за яким суд визнав ОСОБА_9 винуватим, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах визначених санкцією статті, враховуючи, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшов значний проміжок часу, обвинувачений нових кримінальних правопорушень не вчиняв, фактично примирився із потерпілим, який заявив, що претензій до обвинуваченого не має.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_9 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, навчається, тяжких наслідків від вчинених дій обвинуваченим не настало, потерпілий не має претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого, суд дійшов висновку що досягнення мети перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 можливо без реального відбування призначеного покарання, у зв`язку із чим, на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, за умови, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно даних копії свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_4 , він помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що, 28.06.2022 складено відповідний актовий запис № 13153.

Разом із тим, судом за заявою матері ОСОБА_10 - ОСОБА_75 здійснювався судовий розгляд щодо останнього з метою реабілітації особи померлого.

Враховуючи, що суд за результатами судового провадження дійшов висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст.146 КК України, навівши детальні мотиви прийнятого рішення вище, його слід визнати винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та закрити кримінальне провадження щодо нього, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та виправдати його у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням та з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та виправдати його у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Речові докази: мобільний телефон марки «SAMSUNG», модель «G7» - повернути у розпорядження потерпілого ОСОБА_18 ; 1-DVD-R диск з боді-камер екіпажів «Рубін 1019», «Рубін 1017», «Рубін 1052» - зберігати в матеріалах справи;

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя