СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/700/25
ун. № 759/2145/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000302 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Єрчики Білоцерківського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2025 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000302 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив здійснювати збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP шляхом реалізації через схованки («закладки») на території Святошинського району міста Києва. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленому досудовим розслідуванням особи незаконно придбав 44 поліетиленових пакетів в яких знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору які почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Так, 23.01.2025 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. В.Стуса, 28-а працівниками поліції під час того, як ОСОБА_4 здійснював збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP шляхом розміщення її в схованках «закладках» його було затримано в порядку с. 208 КПК України та під час особистого обшуку виявлено та вилучено 2 поліетиленові пакети в середині яких знаходилась кристалоподібна речовина світлого кольору, які останній зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/111-25/52773-НЗПРАП від 24.01.2025 року, в наданих на дослідження кристалоподібних речовинах, які вилучені у ОСОБА_4 виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP в наданих речовинах становить 1,358 г. Згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечував, вказав, що підозрюваний ще дитина, навчається у навчальному закладі, проживає у квартирі батьків, має порядну сім`ю, досягнення у навчанні, раніше не судимий та перший раз перебуває у статусі підозрюваного, переховуватись від слідства не буде та готовий з ним співпрацювати. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту для можливості продовження навчання, у разі застосування домашнього арешту гарантує під свою відповідальність виконання покладени обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що більше злочинів вчиняти не буде та за необхідністю буде приїзжати відмічатись.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу на момент розгляду відповідного клопотання.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Судом встановлено, що СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000302 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025 року.

23.01.2025 року о 20 год. 16 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.01.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання від шести до десяти років з конфіскацією майна, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків. Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, задовільну характеристку з місця навчання. Крім того, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

За сукупності наведених обставин, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, які б усунули вказані ризики та забезпечили його належну процесуальну поведінку, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначені розміру застави слідчий суддя враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, існуючі ризики, дані про особу підозрюваного, який не працює, навачється на денному відділенні, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому суд вважає доцільним визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн та вважає, що саме такий розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш домірним заходом на теперішній час, який збалансовує інтереси суспільства і держави та інтереси підозрюваного.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на два місяці обов`язки, визначені п. 1-3, 8, 9 ч. 5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193-194, 196, 369 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 23.03.2025 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 строком на два місяці обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати до слідого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади власний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27.01.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1