Справа № 459/448/25
Провадження № 1-кп/459/27/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 від 29.12.2020 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів Львівської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТзОВ «Західний регіональний консалтинговий центр», оцінювача, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбачених ч. 2 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 до Червоноградського міського суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000209 від 29.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 22.11.2018 рішенням Львівського окружного адміністративного суду, що набрало законної сили, задоволено позов Головного управління ДФС у Львівській області та надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Приватного акціонерного товариства «Сокальагроспецмонтаж» (), що перебувало у податковій заставі на суму податкового боргу у розмірі 376552,3 грн. Надалі, 04.02.2020 між ТзОВ «Західний регіональний консалтинг центр» () в особі директора ОСОБА_5 , що діяв на підставі Статуту і сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №763/17 від 31.07.2017 з однієї сторони (виконавець) та Головним Управління ДПС у Львівській області в особі виконуючого обов`язки заступника начальника ОСОБА_6 , що діяв на підставі положення про ГУ ДПС у Львівській області з іншої сторони (замовник), укладено договір на проведення оцінки майна №1 від 04.02.2020, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується провести незалежну оцінку вартості описаного майна по ПрАТ «Сокальагроспецмонтаж», a саме: будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями, позиція 1, загальною площею 2825,9 м?, що знаходиться за адресою: Львівська обл.,5 м. Червоноград (теперішнє м. Шептицький), вул. Львівська, буд. 44, з метою його подальшого відчуження через прилюдні торги чи аукціон. Будучи наділеним правом проведення оцінки вищевказаного об`єкту ОСОБА_5 , 26.02.2020 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за наслідками обстеження об`єкту, що за адресою: м. Червоноград (м. Шептицький), вул. Львівська, 44, будучи директором ТзОВ «Західний регіональний консалтинговий центр» та діючи як сертифікований оцінювач на підставі сертифікату Фонду державного майна України № ЕОк-06 від 27.06.2001, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №2195-ПК від 13.03.2019 та свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №3886 від 07.11.2002, виданого Фондом державного майна України, маючи відповідну кваліфікацію, знання та досвід в галузі оцінювання, а отже усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, будучи обізнаним про наявність технічного паспорта на будівлю цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями по вулиці Львівська, 44, позиція 1 в м. Червонограді від 05.07.2016, виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», склав завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення, а саме: Звіт про незалежну оцінку будівлі цеху металоконструкцій з адміністративно-побутовими приміщеннями, позиція 1, незавершеного будівництва, готовності 44%, загальною площею 2825,9 м?, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 44, зафіксувавши у ньому інформацію, що не відповідала дійсності щодо характеристик об`єкта оцінки та правового статусу земельної ділянки під якою такий розташований. При оцінці вказаного майна ОСОБА_5 в дохідному підході некоректно підібрав аналоги, зокрема, для адміністративно-побутових приміщень взяв пропозиції оренди об`єктів порівняння складські та виробничі приміщення. У витратному підході невірно підібрав функціональний аналог, де вартість 1,0 м? становить 2,66 крб., що не відповідає характеристиці конструктивних елементів об`єкта оцінки. Також, при розрахунку вартості витратним підходом вказав ступінь готовності 44% і додатково коригував на питому вагу конструктивних елементів, на підставі чого в кінцевому результаті визначив вартість об`єкта оцінки станом на 26.02.2020 у розмірі 996 960 грн з ПДВ, що призвело до його подальшої реалізації за заниженою вартістю. 28.04.2020 на підставі вищевказаного Звіту Західно-Українська агропромислова біржа провела цільовий аукціон по реалізації майна ПрАТ «Сокальагроспецмонтаж», що перебувало в податковій заставі, а саме будівлі цеху металоконструкцій 3 адміністративно-побутовими приміщеннями загальною площею 2825,9 м?, яке знаходиться за адресою: Львівська область, м. Червоноград (теперішнє м. Шептицький), вул. Львівська, 44. за результатами якого вказане майно було реалізовано за 1 006 929,6 грн з ПДВ покупцеві ТзОВ ВП «ЗАХІДВУГЛЕЗБУТ» з подальшим укладенням договору-купівлі продажу.

24.02.2025 обвинувачений подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та просив закрити дане кримінальне провадження. В обґрунтування свого клопотання вказав, що з дня вчинення кримінального правопорушення пройшло 5 років, даний злочин відноситься до категорії проступків відповідно до положень ст. 12 КК України, строк давності не зупинявся, а відтак обвинувачений вважає, що закінчились строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав подане клопотання, підтвердивши, що йому зрозумілі підстави закриття кримінального провадження. Крім того, обвинувачений зауважив, що розуміє, що закриття кримінального провадження за ст. 49 КК України є закриттям з нереабілітуючих обставин. Разом із тим, висловив позицію щодо невизнання своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Натомість, на продовженні розгляду справи та ухваленні виправдувального вироку не наполягав, а просив задовольнити його клопотання та на підставі статті 49 КК України закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Заперечував проти стягнення з нього судових витрат, понесених у ході досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання. Одночасно просив вирішити питання щодо долі речових доказів та стягнути із обвинуваченого процесуальні витрати, понесені на проведення експертиз.

Представник потерпілого не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку присутніх учасників, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 358 КК України, тобто у складанні оцінювачем завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, зокрема, минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Верховний Суд у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України зазначив, що якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених уст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст.49 КК може звільнити від нього засудженого.

Отже, виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду. Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З обвинувального акту вбачається, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення мало місце 26.02.2020 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено).

Відтак, на час розгляду вищевказаного клопотання минуло більше трьох років.

Відомості щодо зупинення даного кримінального провадження в зв`язку із розшуком ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні. Прокурором не надано відомостей, що ОСОБА_5 ухилявся від досудового розслідування або суду.

На виконання вимог ч. 2 ст. 285 КПК України ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, враховуючи положення Кримінального кодексу України, відповідно до якого особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності за таке правопорушення протягом трьох років з дня його вчинення, а також те, що на даний час вказані строки минули, обвинувачений проти закриття даного кримінального провадження не заперечує, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та для закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирішуючи питання щодо стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, суд виходить з наступного.

Згідно обвинувального акта та довідок про витрати на проведення експертизи, під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження проводились експертизи, витрати на проведення яких складають 51 376,80 гривень.

В судовому засіданні прокурор просив процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого, а обвинувачений проти стягнення з нього таких витрат заперечував.

Згідно положень пункту 13 частини першої статті 368, пунктів 1, 2 частини четвертої статті 374 Кримінального процесуального кодексу України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом при ухваленні вироку.

Відповідно до частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 зазначено про те, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Проте, Верховний Суд у постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17 зазначив, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

В постанові об`єднаної палати ККС ВС від 02 грудня 2024 року у справі №686/1699/20 Верховний Суд визначив, що не має підстав відступати від висновку, зазначеного у постанові від 12 вересня 2022 року про те, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито внаслідок спливу строку давності.

Отже, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту. Також для стягнення судом саме процесуальних витрат за проведення експертиз, важливе значення у механізмі їх розподілу в кримінальному провадженні набуває питання про те хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилась.

В даній справі експертиза проводилася за ініціативою сторони обвинувачення із залученням експертів державної спеціалізованої експертної установи.

В зв`язку із вищевикладеним, враховуючи вищевказані висновки Верховного Суду, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого судових витрат, понесених у даному кримінальному провадженні, в зв`язку із чим такі судові витрати слід віднесені на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешти у даному кримінальному провадженні не накладались.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 314, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 2 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000209 від 29.12.2020 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судових почеркознавчих експертиз від 14.11.2023 та від 03.01.2025 в розмірі 51 376 (п`ятдесят одна тисяча триста сімдесят шість) гривень 80 копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- звіт про незалежну оцінку будівлі цеху металоконструкцій 3 адміністративно-побутовими приміщеннями незавершеного будівництва, загальною площею 2825,9 кв. м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Шептицький (Червоноград), вул. Львівська, будинок 44, виконаний ТзОВ «Західний регіональний консалтинговий центр» станом на 26 лютого 2020 року - залишити при матеріалах справи;

- рецензію на звіт про на оцінку майна ПрАТ «Сокальагроспецмонтаж» від 06.04.2020 - залишити при матеріалах справи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1