УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 629/3610/24

провадження № 51-1237 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року щодо нього,

установив:

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У касаційній скарзіобвинувачений порушує питання про перегляд зазначених рішень укасаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження обвинуваченому належить відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Разом з цим, згідно з ч. 5 ст. 422-1 КПК України ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

За змістом касаційної скарги обвинувачений ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2025 року, якою йому продовжено строк тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Зазначена ухвала суду першої інстанції відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Також обвинуваченим оскаржується ухвала Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, постановлена за результатами розгляду апеляційних скарг сторони захисту на вказану ухвалу суду першої інстанції. Проте це рішення суду апеляційної інстанції відповідно до вимог ч. 5 ст. 422-1 КПК України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Отже, вказані судові рішення, відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України не є предметом касаційного розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 січня 2025 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3