Єдиний унікальний номер 389/3526/21
провадження №1-кс/389/314/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван Вірменія, особа без громадянства, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , засуджений 10.06.1996 Великоновоселківським районним судом Донецької області за ст.86-1, 172, ч.3 ст.194 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що відбував покарання в установі Олександрівського ВЦ-104,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.390 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 01.03.2013, за ч.3 ст.390 КК України, звернувся до суду з клопотанням у якому просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що з 13.03.2002 до 18.03.2002, на підставі наказу начальника установи Олександрівського ВЦ-104 Кіровоградської області ОСОБА_6 від 12.03.2002, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючому покарання у вигляді обмеження волі в Олександрівському ВЦ-104, було надано дозвіл короткострокового виїзду до с.Богатир Великоновоселківського району Донецької області у зв`язку з тяжкою хворобою батька терміном на 6 діб. ОСОБА_7 13.03.2002 вибув з Олександрівського ВЦ-104, однак до встановленої дати, а саме до 18.03.2002, не повернувся.

21.05.2013 на адресу місця проживання та реєстрації ОСОБА_8 , у відповідності до ст..278,135.136 КПК України скеровано поштою (замовним листом) повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.390 КК України, таким чином , згідно з ч.1 ст.42 КК України, було вжито всі заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

У поданому клопотанні слідчий вказує, що причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується: випискою з вироку Великоновоселківського районного суду Донецької області; постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області; заявою засудженого ОСОБА_5 з проханням надати йому відпустку у зв`язку з хворобою батька; заключенням про дозвіл засудженому на короткостроковий виїзд; наказом про дозвіл на короткостроковий виїзд; рапортами про неприбуття засудженого ОСОБА_5 до ВЦ-104 після закінчення короткострокової відпустки.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 на даний час невідоме, з 21.05.2013 від оголошений в розшук Олександрівським ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Також під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дає змогу допитати його у якості підозрюваного, провести повне та об`єктивне досудове розслідування, ознайомити з матеріалами криімнального провадження, скласти обвинувальний акт.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання про надання дозволу на затриманнята додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні слідчих СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, у тому числі ОСОБА_4 , на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а саме постанови начальника Олександрівської ВК №104 від 27.03.2002 про порушення кримінальної справи, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 01.03.2013, щодо ОСОБА_5 , за ч.3 ст.390 КК України.

Виписка з вироку та довідка з особової справи свідчать про те, що ОСОБА_5 засуджений 10.06.1996 вироком Великоновоселівського районного суду Донецької області, за ст.86-1, ст.172, ч.3 ст.194 КК України, до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Розпискою від 07.02.2002 підтверджено, що засуджений ОСОБА_5 ознайомлений з межами колонії-поселення та відповідальністю, яка наступає при порушенні ним вказаних меж за ст.393 КК України.

Згідно з постановою Петрівського райсуду Кіровоградської області від 16.01.2002 ОСОБА_5 вирішено перевести в колонію поселення для осіб, які скоїли умисні злочини, на невідбутий строк.

Відповідно до заключення від 12.03.2002 та наказу начальника ВК 104 Кіровоградської області, ОСОБА_5 , у зв`язку з тяжкою хворобою батька, що підтверджено, завіреною лікарем телеграмою, дозволено короткостроковий виїзд на 6 діб з врахуванням часу знаходження у дорозі, останній 13.03.2022 підписав підписку про роз`яснення порядку виїзду.

Відповідно до рапортів №№191,192, ОСОБА_5 , у визначений строк, до ВК 104 не повернувся, згідно з поясненнями дружини від 23.03.2022, останній приїхав на 6 діб, після чого вона провела його на поїзд, за його словами він поїхав до ВК 104.

Постановою від 21.05.2013 оголошено розшук ОСОБА_5 у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 01.03.2013, за ч.3 ст.390 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 датовано 21.05.2013 та надіслано рекомендованим листом на за адресою с.Богатир Великоновоселівського району Донецької області, відомості про отримання повідомлення про підозру відсутні.

Одночасно з даним клопотанням, слідчим подано клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у задоволенні якого ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.04.2025 (Єдиний унікальний номер 389/3526/21,провадження №1-кс/389/313/25), оскільки матеріали клопотання не містять підтвердження того, що ОСОБА_5 вважається належним чином, відповідно до вимог ст.ст.135, 278 КПК України, повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.390 КК України, тож відсутні докази того, що ОСОБА_5 має статус підозрюваного, було відмовлено.

В силу вимог ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку, відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутності підстав, визначених ч.6 ст.193 КПК України, вбачається необхідним у задоволенні клопотання відмовити.

Також вбачається необхідним зауважити наступне.

Частина третя ст.390 КК України передбачає відповідальність за неповернення до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та якій було дозволено короткочасний виїзд, після закінчення строку виїзду та карається позбавленням волі на строк до трьох років, а відтак, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно з ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109 - 1142, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437 - 439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 (справа N735/1121/20, провадження N13-26кс22), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення. З цього висновку вбачається, що таке подовження може мати місце лише стосовно того строку давності, який триває на момент виникнення підстави для такого подовження, тобто на момент виникнення факту ухилення.

За викладеного, беручи до уваги вимоги ст.5 КК України, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.390 КК України, вчинено 18.03.2002, а оголошений ОСОБА_5 у розшук із зупиненням провадження у зв`язку з цим 21.05.2013, тобто після до спливу диференційованого 3 річного строку притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого ч.1 ст.49 КК України, за відсутність підстав для переривання перебігу строку давності або застосування строку давності, у разі відновлення провадження у справі виникне правова підстава для застосування ст.49 КК України.

Керуючись ст.ст.110, 135, 177, 184, 188, 189, 190, 193, 278, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 ,поданого в межах кримінального провадження №0000189 від 01.03.2013, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1