Справа № 182/7474/24
Провадження № 1-кс/0182/1287/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду режимі відеоконференції в м. Нікополі клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 за № 0000442 про арешт майна (грошових коштів), -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

(у режимі відеоконференції з власного технічного пристрою)

представника ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпровської області, надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 за № 0000442 про арешт майна, а саме:

- грошових коштів у сумі 298 000 грн. 00 коп., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, , адреса: 01011, Україна, м. Київ, вул. Лєскова, 9, заборонивши ФОП ОСОБА_5 , іншій юридичній та фізичній особі відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати грошові кошти;

- грошових коштів в сумі 157 000 грн. 00 коп., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_3 , ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ), відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, , адреса: 01011, Україна, м. Київ, вул. Лєскова, 9, заборонивши ФОП ОСОБА_6 , іншій юридичній та фізичній особі відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати грошові кошти.

Також просить зобов`язати службових осіб банку АТ «Райффайзен Банк Аваль», в підтвердження виконання ухвали, надати слідчим довідку щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту.

Доводи клопотання

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 20.10.2024 приблизно о 15:00 год. з абонентського номеру НОМЕР_5 невстановлена особа зателефонувала голові Фермерського господарства «КСЕНІЯ-АГРО» (далі по тексту ФГ «КСЕНІЯ-АГРО») ОСОБА_7 , яка представилась представником компанії Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейдер Груп» (далі по тексту - ТОВ «Хейдер Груп») та запропонувала придбати мінеральні добрива. ОСОБА_7 погодився, після чого 21.10.2024 в якості оплати вартості добрив перерахував на наданий вказаним чоловіком рахунок № НОМЕР_6 грошові кошти, на загальну суму 313 000 грн., далі 31.10.2024 ОСОБА_7 зробив додаткове перерахування грошових коштів на вищевказаний рахунок на суму 156 500 грн., після чого невстановлена особа припинила відповідати на дзвінки, мінеральні добрива на вказану адресу не відправила, як це було обумовлено під час замовлення. В результаті вказаних дій невстановлена особа заволоділа грошовими коштами, у сумі 469 500 грн., чим завдала матеріальну шкоду ФГ «КСЕНІЯ-АГРО».

За даним фактом, відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 за № 0000442 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.

09.12.2024 постановою заступника керівника обласної прокуратури підслідність у вказаному кримінальному провадженні було визначено за Нікопольським РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Під час досудового розслідування було допитано представника потерпілої юридичної особи, ОСОБА_4 , яка пояснила, що являється юристом, а також згідно довіреності представником ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» під час досудового розслідування. Їй відомо, що 20.10.2024 приблизно о 15:00 год. з абонентського номеру НОМЕР_5 невстановлена особа зателефонувала голові ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» ОСОБА_7 на його номер НОМЕР_7 . Вказана особа представилась представником ТОВ «Хейдер Груп» та запропонувала придбати мінеральні добрива. ОСОБА_7 погодився. Представник ТОВ «Хейдер Груп» скинув відповідні документи, після перевірки яких ОСОБА_7 як голова ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» підписав договір, специфікацію та в подальшому на рахунок ТОВ «Хейдер груп» № A6263306 (банк «ПУМБ») оплатив вартість добрив. 21.10.2024 о 16:00 в якості оплати вартості добрив з розрахункового рахунку ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» НОМЕР_8 ОСОБА_7 перерахував на наданий представником ТОВ «Хейдер груп» картковий рахунок грошові кошти в сумі 313 000 грн., зазначивши в призначенні платежу «оплата за «Амофос 12:52, Україна», згідно рахунку № 0188 від 21.10.2024 р., договір № 0188 від 21.10.2024 р., в т. ч. ПДВ 20 % - 52 166,67 грн.». В подальшому, в обумовлений строк мінеральні добрива доставлені не були та ОСОБА_7 здійснив дзвінок на номер представника ТОВ «Хейдер Груп». В ході розмови чоловік повідомив, що менеджер переплутала замовлення та їх замовлення було відправлено за іншою адресою. Тоді ОСОБА_7 перепитав звідки буде доставлятись товар, йому повідомили, що доставка буде здійснюватися з м. Одеса, та він домовився про те, щоб весь автомобіль був з їх добривами, та заїхав на вказану ним адресу, де розгрузився. ОСОБА_7 дозамовив мінеральних добрив ще на суму 156 500 грн. 31.10.2024 ОСОБА_7 директор ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» зробив додаткове перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» НОМЕР_8 на рахунок ТОВ «Хейдер Груп» НОМЕР_6 у сумі 156 500 грн. Після чого невстановлена особа припинила відповідати на дзвінки, мінеральні добрива на вказану адресу не відправила, як це було обумовлено під час замовлення. В результаті вказаних дій невстановлена особа заволоділа грошовими коштами, належними ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» у сумі 469 500 грн., чим завдала матеріальну шкоду.

За дорученням слідчого, співробітниками УПК в Дніпропетровській області ДКП НП України здійснено запит до Української міжбанківської асоціації ЄМА. Проведеними заходами встановлено, що 21.10.2024 16:05:34 ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» перерахувало 313 000,00 грн. на рахунок ТОВ «Хейдер Груп» оплата за «Амофос», згідно рахунку № 0188 від 21.10.2024, договір № 0188 від 21.10.2024, вт. ч. ПДВ 20 % - 52 166,67 грн. В подальшому грошові кошти було перераховано:

21.10.2024 16:26:52 44082460 TOB «Хейдер Груп» 298 000,00 грн. ФОП ОСОБА_5 АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_1 Оплата за товар від 21.10.2024, без ПДВ;

21.10.2024 16:21:53 44082460 ТОВ «Хейдер Груп» 15 000,00 грн., ФОП ОСОБА_8 АТ КБ «ПриватБанк» 9971 оплата за згідно рахунку 20539 від 21.10.2024, без ПДВ.

31.10.2024 о 14:14:37 ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» перерахувало 156 500 грн. ТОВ «Хейдер Груп» 6.UAH оплата за згідно рахунку № 0217 від 31.10.2024 в т.ч. ПДВ 20 % - 26 083,33 грн. В подальшому грошові кошти було перераховано:

31.10.2024 15:37:13 44082460 ТОВ «Хейдер Груп» 157 000,00 грн. ФОП ОСОБА_6 АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_3 Оплата за товар від 31.10.2024, без ПДВ.

На запит, ФОП ОСОБА_8 надав інформацію про те, що ТОВ «Хейдер Груп» (код 44082460) зверталось до ФОП ОСОБА_8 з замовленнями щодо надання послуг з розсилки смс-повідомлень протягом жовтня та листопада 2024 року. Договори з компанією ТОВ «Хейдер Груп» не укладались. ФОП ОСОБА_9 працює за договором оферти. Тобто при реєстрації, користувач погоджується з умовами використання послуг і продуктів, які надає ФОП ОСОБА_8 . Перелік пунктів із договору з яким погодився представник ТОВ «Хейдер Ггруп»: 8.10. Виконавець та його представники, керівництво чи співробітники ні при яких умовах не несуть відповідальності за прямий, непрямий, випадковий чи спеціальний збиток чи штрафні санкції будь-якого характеру (навіть якщо Виконавець був попереджений щодо можливості такого збитку) в результаті використання сайту та його сервісів Користувачем, враховуючи без обмеження випадки, в яких збитки стали результатом використання чи неправильного використання сайту чи його сервісів. 8.11. Ніщо в даному Договорі не може сприйматися як встановлення між Користувачем і Виконавцем агентських стосунків, товариських відносин, відносин по спільній діяльності, трудових чи будь-яких інших відносин, що не передбачені даним Договором. 8.12. Виконавець не несе відповідальності за рекламу Користувача, розміщену на сайті. Крім того, ФОП ОСОБА_8 надали відомості про представників компанії ТОВ «Хейдер Груп», які стали їм відомі, та ІР адреси, які використовували представники ТОВ «Хейдер Груп».

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 20.11.2024 грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних рахунках, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони набуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

З урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення збереження даних речових доказів від їх відчуження чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, зважаючи на те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, прокурор просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках: ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , відкритих в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вказане клопотання і пояснив, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Представник ФГ «КСЕНІЯ-АГРО» ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання підтримала із зазначених у ньому підстав та просила задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядається без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Оцінка та висновки слідчого судді

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши надані копії матеріалів справи, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових:

1). обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості;

2). підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи;

3). існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, а саме з метою:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України, внесені до ЄРДР 11.11.2024 за № 0000442.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти з метою збереження речових доказів, оскільки грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000442 від 11.11.2024.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство дозволяє накладення арешту на гроші з метою збереження речових доказів виключно у випадку наявності достатніх підстав для їх віднесення до кримінально-процесуальної категорії речових доказів (відповідності критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі 298 000,00 грн., які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_5 , що відкритий і обслуговується АТ «Райффайзен Банк Аваль», зараховані на рахунок 21.10.2024 та кошти у розмірі 157 000,00 грн., які знаходяться на рахунку ФОП ОСОБА_6 , що відкритий і обслуговується АТ «Райффайзен Банк Аваль», зараховані 31.10.2024.

Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Безготівкові розрахунки це перерахування коштів із рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, унесених платниками готівкою (Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг).

З цих норм слідує висновок, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати/зарахувати відповідну суму грошових коштів у межах такої суми.

За таких умов безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Тому накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором не надано будь-які дані, які б вказували, що грошові кошти, які зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує те, що у даному кримінальному провадженні підозра нікому не повідомлялась. Тож твердження про те, що кошти ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 набуті кримінально протиправним шляхом, прокурором не обґрунтоване.

Також сторона обвинувачення не надала слідчому судді доказів взагалі наявності грошових коштів на рахунку ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 станом на час звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт. Так, грошові кошти були зараховані на рахунок ФОП ОСОБА_5 21.10.2024 та на рахунок ФОП ОСОБА_6 31.10.2024, а відповідно зі вказаного часу вже минуло близько двох місяців.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. /ч. 1, 5 ст. 9 КПК України/.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена уст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Тому позбавлення права особи розпоряджатися власними грошовими коштами за умови недоведеності її причетності до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується у кримінальному провадженні № 0000442 від 11.11.2014, та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у право особи мирно володіти своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З урахуванням вказаного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність визначених ст. 170 КПК України правових підстав для арешту грошових коштів на рахунках ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 на даному етапі кримінального провадження.

Голослівне припущення сторони обвинувачення про можливе знаходження на рахунках ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 грошових коштів, набутих кримінально-протиправним шляхом, не заслуговує на увагу. Прокурором не доведено, що ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , є особами які підозрюються у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, слідчому судді не надано жодних даних про знаходження грошових коштів, саме у вказаних сумах, на вказаних рахунках.

Згідно копії рапорту співробітника поліції, доданого до клопотання прокурора вбачається, що оперативним співробітником рекомендовано для подальшого встановлення руху грошових коштів звернутися до слідчого судді для отримання ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу документів, які містять охоронювану законом таємницю. Після проведення тимчасового доступу здійснити ретельний аналіз руху грошових коштів по картковому рахунку, після чого знову звернутися з тимчасовим доступом до банківської установи, яка є емітентом карткового рахунку, на який перераховувалися грошові кошти. Тоді як ні прокурор ні слідчий, до слідчого судді з клопотаннями про тимчасовий доступ до документів, не зверталися.

Отже, зважаючи на відсутність підтвердження того, що грошові кошти на рахунках відповідають ознакам речових доказів, недоведеність причетності ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення в рамках цього кримінального провадження, не надання доказів наявності грошових коштів на рахунку ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 станом на час звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий суддя вважає неспівмірним накладення арешту, оскільки застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходяться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна. У зв`язку з цим на даний час наявні правові підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно (грошові кошти).

Що стосується вимоги прокурора в частині надання службовими особами АТ «Райффайзен Банк Аваль» слідчим довідки щодо залишку коштів на рахунку на момент накладення арешту, слідчий суддя звертає увагу на таке.

Так, фактично прокурор просить надати дозвіл банківській установі надати слідчим інформацію, яка в силу ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею. При цьому, доступ до такої інформації відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України може бути отриманий уповноваженими особами шляхом тимчасового доступу до речей та документів, а отже у даній частині клопотання прокурора також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 за № 0000442 про арешт майна (грошових коштів) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1