ВИРОК

іменем України

23.01.2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 11.12.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Золоте Луганської області, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованої, вдови, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 22.11.2024 у невстановлений час, але не пізніше 16:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у своєї рідної тітки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та двоюрідної сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , звернула увагу, що на полиці шафи, яка розташована в зальній кімнаті знаходиться каблучка із жовтого металу 585 проби, вагою 4.13г, розмір 17.5, по типу листочку до низу та гілочки доверху, де мались маленькі прозорі камінці, яка належить її тітці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану каблучку ОСОБА_5 визначила предметом свого злочинного посягання, внаслідок чого у останньої, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже розуміючи, що вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_5 , 22.11.2024, у невстановлений час, але не пізніше 16:00 години, продовжуючи перебувати в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_4 , взяла з полиці шафи каблучку із жовтого металу 585 проби, вагою 4.13г, розмір 17.5, яка належить тітці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сховала її до кишені своєї куртки чорного кольору.

Доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 22.11.2024, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 10 791 гривень 36 копійки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала. Пояснила, що в зазначений в обвинувальному акту день вона перебувала вдома у своєї тітки потерпілої ОСОБА_4 . Разом з донькою останньої вона випила трохи алкоголю. Проходячи по квартирі, в залі на полиці шафи вона побачила золоту каблучку, яку вирішила вкрасти. Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, вона поклала вказану каблучку собі в кишеню та пішла з нею додому, після чого того ж дня здала її в ломбард приблизно за 9000 грн. Пізніше тітка запитувала про каблучку, однак вона побоялася зізнатися, що вкрала її. Коли тітка звернулася в поліцію, вона усвідомила свій вчинок, повернула потерпілій гроші за каблучку та вибачилася, щиро кається у вчиненому.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і суд немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому згідно положень ч.3 ст. 349 КК України визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, а її дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд керується вимогами статей 65-67 КК України і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, при призначені обвинуваченій покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів проти власності, характеризуються прямим умислом, завданий матеріальний збиток відшкодовано в повному обсязі.

Розглядаючи питання про особу винної, суд враховує, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Потерпіла в судовому засіданні просила призначити максимально м`яке покарання, оскільки викрадене майно їй було повернуте і вона вибачила обвинувачену.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів можливе без ізоляції її від суспільства, тому при призначенні покарання у виді позбавлення волі, міру якого слід визначити в мінімальній межі санкції ч.4 ст. 185 КК України, її можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, що буде повною мірою відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Також, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний згідно з ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2024 року (справа 199/10778/24).

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні: жіночу каблучку із жовтого металу 585 проби залишити потерпілій ОСОБА_4 ; диск DVD-R, договір про надання фінансового кредиту під заставі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи №4220 від 13.12.2024 в розмірі 378 (триста сімдесят вісім) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вирокув суді.

Суддя ОСОБА_1