Справа № 712/3172/23
Провадження № 1-кп/712/515/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000206 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуваючого на тимчасово окупованій території м. Горлівка Донецької області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 на початку 2017 року, перебуваючи у м. Горлівка Донецької області, добровільно вступив до одного з незаконних збройних формувань терористичної організації «днр» а саме до « ІНФОРМАЦІЯ_2 , в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ». При цьому, він усвідомлював, що для досягнення злочинної мети, яку переслідує «днр», йому як члену цієї організації, доведеться чинити збройний опір законним діям працівників правоохоронних органів України та військовослужбовців ЗС України та силам ООС, які спрямовані на припинення протиправної діяльності вищевказаної терористичної організації.

Після вступу до рядів силового блоку терористичної організації «днр» ОСОБА_7 , направлено на військову службу до одного із бойових підрозділів так званого « ІНФОРМАЦІЯ_2 , в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , що дислокувалася у АДРЕСА_2 на посаді командира взводу. При цьому, для приховання свого справжнього імені, маскування своєї злочинної діяльності та для контактів з членами вказаної терористичної організації ОСОБА_7 обрав позивний « ОСОБА_8 ».

У період з початку 2017 року по 24 лютого 2022 року ОСОБА_7 , будучи радикально налаштованою особою, прихильником протиправної діяльності «днр», діючи з мотивів несприйняття чинної влади в Україні та з корисливих мотивів, переслідуючи мету заподіяння шкоди інтересам України, а саме - участі в бойових діях у складі незаконних збройних формувань терористичної організації «днр», усвідомлюючи, що діяльність вказаної терористичної організації є незаконна, вчиняв умисні дії із застосуванням вогнепальної зброї різного калібру і різного призначення, направлені на фізичне знищення живої сили і броньованої техніки правоохоронних органів, ЗС України та ООС, чим сприяв незаконній діяльності терористичної організації «днр» на території населених пунктів Донецької області, які тимчасово окуповані.

Окрім того, після 24.02.2022 ОСОБА_7 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, перебуваючи на посаді командира взводу т.зв. « ІНФОРМАЦІЯ_2 , в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 «днр», яке входить до збройних формувань російської федерації, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України перейшов на бік ворога - російської федерації в період збройного конфлікту, а саме збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої о 04 год. 30 хв. 24.02.2022 президентом російської федерації володимиром путіним, та з того часу, перебуваючи у складі вище вказаного незаконного збройного формування, спільно з збройними силами російської федерації, вів бойові дії на тимчасово окупованих територіях Бахмутського, Горлівського районів Донецької області та заводу ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»» м. Маріуполь Донецької області, тобто зі зброєю в руках брав безпосередню участь у силовому опорі військовослужбовцям ЗС України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи повідомленим в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Зокрема, суд належно повідомляв обвинуваченого про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в Соснівському районному суді м. Черкаси в газеті «Урядовий кур`єр» та внесенням інформації на офіційному веб-сайті суду.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст.258-3 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2023.

Також відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2023, здійснено спеціальне судове провадження стосовно ОСОБА_7 .

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_7 про розпочате кримінальне провадження, здійснення свого права постати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України. Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд розцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_7 як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Отже, суд здійснив розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), що відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 із обвинуваченням не погодилася, вважає вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не доведеною. Зауважує, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо висунутого обвинувачення.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- даними ату огляду від 07.10.2022, з додатками (диском CD-R № 41/1, знімками екрану монітора), відповідно до якого оперуповноваженим Звенигородського РВ УСБУ в Черкаській області було проведено огляд сайту «Вконтакте» із інформацією про громадянина України ОСОБА_7 , та за результатами вказаної сторінки було виявлено, що ОСОБА_7 на власній Інтернет сторінці систематично публікує фото та відеоматеріали, розміщує фото у військовій формі зразка ЗС рф, нацистську символіку у формі «Z» та «V», а також відображає пости яскраво вираженого проросійського характеру та створював оголошення про бажання придбати комплектуючі до зброї, зокрема складний приклад АК-74;

- даними акту огляду від 07.10.2022, з додатками (диском CD-R № 41/2,і знімками екрану монітора), відповідно до якого оперуповноваженим Звенигородського РВ УСБУ в Черкаській області було проведено огляд з добровільної згоди ОСОБА_9 , листування аканту в соціальній мережі «Вконтакте» « ОСОБА_10 », який використовує ОСОБА_9 , з ОСОБА_7 ;

- даними акту огляду від 07.10.2022, з додатками (диском CD-R № 41/3, знімками екрану монітора), відповідно до якого оперуповноваженим Звенигородського РВ УСБУ в Черкаській області було проведено огляд листування в месенджері «WhatsApp», який використовує ОСОБА_9 , з ОСОБА_7 та зроблено висновок, що ОСОБА_7 з позивним « ОСОБА_8 », може бути членом підрозділу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 » на посаді командира взводу. Проходив тривале вивчення для того щоб вступити до лав НЗФ та спочатку був добровольцем, а згодом вступив на контракт до НЗФ т.зв. «ДНР» та неодноразово підтверджував той факт, що проходить службу в рядах НЗФ та знаходиться на передовій у Донецькій області;

- даними акту огляду від 21.10.2022, з додатком диском CD-R № 41/4, відповідно до якого оперуповноваженим Звенигородського РВ УСБУ в Черкаській області на виконання доручення (№6/1153 від 14.10.2023 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 ві 14.10.2022 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, було проведено огляд листування в месенджері «WhatsApp», який використовує ОСОБА_9 , з ОСОБА_7 та зроблено висновок, що ОСОБА_7 з позивним « ОСОБА_8 », може бути членом підрозділу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 » на посаді командира взводу. Проходив тривале вивчення для того щоб вступити до лав НЗФ та спочатку був добровольцем, а згодом вступив на контракт до НЗФ т.зв. «ДНР» та неодноразово підтверджував той факт, що проходить службу в рядах НЗФ та знаходиться на передовій у Донецькій області;

- даними акту огляду від 21.10.2022, з додатком диском CD-R № 41/5, відповідно до якого оперуповноваженим Звенигородського РВ УСБУ в Черкаській області на виконання доручення (№6/1153 від 14.10.2023 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 ві 14.10.2022 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, було проведено огляд листування в месенджері «WhatsApp», який використовує ОСОБА_9 , з ОСОБА_7 , де останній повідомив, що з метою особистого спілкування використовує н.м.т.: НОМЕР_2 на якому закріплений месенджер «WhatsApp» та у додатку ідентифікації абонентів під назвою «Getcontact» результати пошуку показали, що вказаний абонент може мати назву «Бальт». В «переписці» ОСОБА_11 повідомляв, що приймає участь у бойових діях на стороні НЗФ т.зв. «ДНР». Також стверджував, що ЗСУ обстрілюють мирне населення Донецької області, а збройні формування т.зв. «ДНР» обстрілюють важливі об`єкти інфраструктури та військові позиції ЗСУ, і він не має вибору, окрім того, як захищати жителів т.зв. «ДНР»;

- даними протоколу огляду від 18.10.2022 з додатком оптичним диском CD-R , відповідно до якого слідчий в ОВС слідчого відділу УСБ України в Черкаській області у службовому кабінеті провів слідчу дію - оглянув відео на «YouTube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на віде відзняте 10.05.2022 військовослужбовець одного з незаконних збройних формувань «ДНР» під позивним « ОСОБА_8 » ( можливо ОСОБА_7 ) , одягнутий у військову форму та обмундирування, розповідає про те, як він з «ребятами» відкинув «противника» на територію заводу «Азовсталь», що знаходиться у м. Маріуполь;

- даними інформації з електронних інформаційних систем в рамках кримінального провадження № 0000206 від 14.10.2022, з додатками (диск CD-RW «VIDEX» № 41/20т від 25.11.2022, відповідно до якої у період з 26.10.2022 по 25.11.2022 проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з електронних інформаційних систем з мобільного терміналу в якому знаходиться сім карта з номером НОМЕР_3 , яким користується громадянин України ОСОБА_9 , скріншоти профіля ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у месенджері «WhatsApp», зміст переписок ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 05.10.2022, скріншоти відео тренувань підрозділу т.зв. «ДНР» де проходить службу ОСОБА_7 від 05.10.2022.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказу вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяг з ЄРДР; постанову генерального прокурора від 23.11.2022 про визначення підслідності кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні; лист про виявлення кримінального правопорушення щодо вчинення громадянином України ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України; рапортом від 12.10.2022; лист начальника Звенигородського РВ Управління СБ України в Черкаській області щодо виконання доручення у порядку ст. 40 КПК України в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000206 від 14.10.2022 з рапортом 41/33 від 01.03.2023; листом про надання інформації з Катеринопільского відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області від 24.10.2022 про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій; ухвалу слідчого судді Черкаського апеляційного суду від 26.10.2022 про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій; доручення начальника слідчого відділу Управління СБУ в Черкаській області про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

На думку суду доказами вини ОСОБА_7 в інкримінованих злочинах є докази, що оцінювались судом, які є належними та допустимими, достовірними, оскільки вони були зібрані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України та в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий стороною обвинувачення, стороною захисту, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, безпосередньо досліджені докази, які визнав належними, допустимими, достовірними, вважає їх в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258 -3 КК України.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за:

- ч. 1 ст. 258-3 КК України, як участь в терористичній організації та сприяння її діяльності;

- ч. 1 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Так, частина 1 ст.111КК України передбачає декілька форм злочинної поведінки, кожна з яких в альтернативі створює самостійну дію об`єктивної сторони. Закон визначає три форми державної зради : перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту; шпигунство та надання іноземній державі, організації або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Об`єктом злочину є державна безпека України у будь-якій її сфері.

Відповідно до Закону України «Про національну безпеку» державна безпека - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від реальних і потенційних загроз невоєнного характеру.

З об`єктивної сторони державна зрада може виявлятися у таких формах: 1) перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту; 2) шпигунство; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Перехід на бік ворога полягає в наданні безпосередньої допомоги державі, з якою Україна перебуває в умовах воєнного стану або збройного конфлікту. Форми такого переходу можуть бути різними: перехід до ворога через лінію фронту; вступ до армії ворожої держави; участь за її завданням у бойових діях проти України; надання різної допомоги агентам такої держави та ін. Перехід на бік ворога може полягати як у переході на територію ворожої держави (так званий фізичний перехід), так і в наданні допомоги такій державі або її представникам на території України (так званий інтелектуальний перехід). У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони аналізованої форми державної зради є час вчинення злочину - в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту..

Збройний конфлікт між Україною та рф розпочався 20 лютого 2014 року, він був викликаний російською агресією під час вторгнення окремих підрозділів Збройних Сил Російської Федерації через державний кордон України в районі Керченської протоки та використання Російською Федерацією своїх військових формувань, дислокованих у Криму для забезпечення ведення агресивної війни проти України.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року серед іншого визначено, що будь-яке з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії, зокрема : вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її; бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави; застосування збройних сил однієї держави, що знаходиться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що носять настільки серйозний характер, що не рівнозначно переліченим вище актам.

Фактично кожна із вищезазначених дій була вчинена російською федерацію по відношенню до України.

Згадані обставини є загальновідомим фактом та не підлягає доказуванню.

Діяльність терористичної організації «ДНР» або за їх участі відображено у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУ AM, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 року за №106-VIII, Постанові ВРУ від 22.07.2014 року за №1597-VІІ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму», Постанові ВРУ від 21.04.2015 року за №337-VІІІ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», Постанові ВРУ від 22.07.2014 року за №1596-VII «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за №145-VІІІ.

Крім цього, висновок щодо приналежності певної організації до терористичної зробила колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі ВС.

Зокрема, колегія суддів у своїй постанові зазначила, що встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або невчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. При цьому таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів. Існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 258-3 КК не вимагається (постанови ВС від 05.07.2018 у справі № 225/6151/15-к (провадження № 51-1609км18).

Аналогічних правових висновків касаційний суд дійшов у наступних рішеннях: постанова ВС від 05.07.2018 у справі № 234/11703/15-к (провадження № 51-3111км18); постанова ВС від 03.10.2018 у справі № 326/195/16-к (провадження № 51-4025км18); постанова ВС від 22.11.2018 у справі № 477/233/16-к (провадження № 51-3727км18).

Пленум Верховного суду України у п.4 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23.12.2005 року №13 зазначає, що утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування заснування ) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю . В частині участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Так звана «Донецька народна республіка» являє собою саме терористичну організацію, оскільки її ознаки повністю відповідають ознакам терористичної організації, зазначеним у п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 усвідомлював, що так звана «днр» діє незаконно на території України, саме як терористична організація, що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, і обвинувачена взяла участь у вищевказаній терористичній організації. Тому членство в ній і виконання будь-яких за характером, але обов`язково причинно-зумовлених членством дій, що відображають характер діяльності групи чи організації та є складовою її функціонування, утворюють склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 65 КК України, суд, враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимого, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.1 ст.70КК України остаточне покарання ОСОБА_7 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчинених злочинів та ступінь їх тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_7 ст.ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України, та призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст.111КК України у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна;

- ч. 1 ст.258-3КК України у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу, коли він буде фактично затриманим.

Виконання вироку покласти на Управління СБУ в Черкаській області.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_12