17.03.25
Справа № 635/2742/23
Провадження № 1-кп/635/628/2025
У Х В А Л А

17 березня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, та неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилалася на те, що підставою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 відноситься до злочинів, вчинених проти основ національної безпеки України, та який є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років, з конфіскацією майна або без такої. В зв`язку з введенням воєнного стану на території України та тим, що обвинувачений мешкає в населеному пункті, який перебуває в безпосередній близькості до кордону з Російською Федерацією та при відповідних обставинах, активних бойових діях, знаходячись на волі, у обвинуваченого може виникнути фактична можливість, зокрема перетнути кордон території України та переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків свідчить те, що ОСОБА_4 може вплинути на свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії, вчинені під час окупації населеного пункту, застосовуючи методи залякування, погроз, тощо, до безпосереднього допиту даних осіб в судовому засіданні, оскільки частина з них продовжує там мешкати. Окрім того, повне коло свідків ще встановлюється, оскільки в населеному пункті, де відбувалися події, частково відсутній зв`язок та продовжуються обстріли з боку країни агресора, що призвело до вимушеного виїзду свідків з населеного пункту. Також, достатніми є підстави вважати про продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_4 обвинувачується, у зв`язку з тим, що обвинувачений не працює, стабільного джерела доходів та сталих соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності. Крім того, необхідно врахувати характер злочинних дій та негативний суспільний резонанс вчиненого кримінального правопорушення, вчинення дій, спрямованих на підривання національної безпеки України, створення загрози державному суверенітету, територіальної цілісності, конституційному ладу та іншим національним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 12 травня 2023 року включно, без визначення суми застави.

В подальшому запобіжний захід відносно обвинуваченого неодноразово продовжувався Харківським районним судом Харківської області, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2025 року на 60 днів до 23 березня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 23 березня 2025 року.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкція статті кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, враховує характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, зміст пред`явленого обвинувачення, згідно якого вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у злочині проти основ національної безпеки України, які вчинені під час воєнного стану, та вважає, що вказані обставини в сукупності вказують на підвищену суспільну небезпечність як самих діянь, так і особи обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого у сукупності із тяжкістю покарання та даними про особу обвинуваченого, який мешкає в населеному пункті, який перебуває у безпосередній близькості до кордону з Російською Федерацією та при активних бойових діях має можливість виїхати на територію іноземної держави або на тимчасово окуповану територію України, є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків лише актуалізується, адже за наслідками ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, а відтак останній може здійснювати вплив на свідків, з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі.

Оцінюючи ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий: 18 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, 23 березня 2023 року за ч.1 ст.111-1 КК України, офіційно не працевлаштований, законних джерел заробітку не має. Вказані обставини в сукупності об`єктивно свідчать про схильність обвинуваченого до вчинення правопорушень та наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, в тому числі проти основ національної безпеки України, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшилися та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

За вказаних підстав, строк тримання обвинуваченого під вартою необхідно продовжити на 60 днів.

Суд при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, що дає право суду не застосовувати до обвинуваченого інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Крім того, у судове засідання, призначене на 17 березня 2025 року, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , викликані у встановленому КПК України порядку, не з`явилися без поважних причин та не повідомили про причини неприбуття.

Прокурор в судовому засіданні просила застосувати примусовий привід до свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Учасники кримінального провадження підтримали клопотання прокурора.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 139, 1 ст. 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, суд має право постановити ухвалу про привід свідка.

Враховуючи ту обставину, що вищевказані свідки не виконали покладені на них процесуальні обов`язки, без поважних причин та не з`явились за викликом у судове засідання, суд вважає за необхідне застосувати до свідків привід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 323, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 15 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 15 травня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Застосувати привід до свідків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Привід здійснити на 25 квітня 2025 року на 14 годину 15 хвилин в приміщення Харківського районного суду Харківської області за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Покотилівка, вул. Сковороди, 18, у супроводі особи, яка виконує ухвалу.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити Відділенню поліції № 1 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвалу для виконання направити Відділенню поліції № 1 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Копію ухвали направити до Харківської окружної прокуратури Харківської області для контролю.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1