Провадження № 11-сс/4808/388/24
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2024року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження №0000329 від 13.11.2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_8 та скасувати постанову слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження №0000329.

Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що постанова винесена без проведення всіх необхідних та можливих слідчих дій та оперативно-розшукових заходів щодо встановлення особи, яка вчинила злочин. Скаржник вважає, що не були допитані свідки та не виконані вказівки прокурора. У постанові про закриття кримінального провадження не розмежовано тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_10 під час конфлікту в приміщенні магазину(кафе) «Ромашка» та тілесні ушкодження отримані внаслідок ДТП.

Зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття провадження вбачається, що слідчий прийшов до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок необережних дій пішохода ОСОБА_10 , який знаходився на смузі руху транспортних засобів. При цьому, слідчий не встановив та не вказав у мотивувальній постанові про закриття провадження обставини, за яких виникла аварійна ситуація, яким чином потерпілий ОСОБА_10 опинився на дорозі, коли саме для водіїв транспортних засобів виник момент небезпеки, з якою швидкістю рухались транспортні засоби на той час та на якій відстані від потерпілого знаходились і чи мали водії транспортних засобів технічну можливість відвернути дорожньо-транспортну подію.

У даній постанові відсутні вказівки щодо того, чи перевірялися дії водія ОСОБА_11 на відповідність вимогам п. 12.2. ПДР.

Разом з тим, вважає, що в постанові про закриття кримінального провадження слідчий, обмежившись тільки посиланням на сукупність зібраних доказів та наведенням їх короткого змісту, не проаналізував їх щодо допустимості, достовірності та достатності, не обґрунтував свій висновок в частині відсутності складу злочину в діях ОСОБА_11 конкретними доказами, та не вказав які саме фактичні дані підтверджують правильність висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні речові докази, у тому числі комісійні акти про знищення речових доказів. Проведені експертизи суперечать одна одній.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_8 підтримала доводи апеляційної скарги і просила скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_8 та скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження №0000329 від 13.11.2014 року;

- прокурор вважав, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування встановлено, що 02.08.2004 року приблизно о 02 годині 30 на неосвітленій ділянці автодороги Н-10 Стрий-Чернівці, що по вул. 22 Січня у с. Креховичі Рожнятівського району в умовах дощу водій ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки «Фіат Тіпо», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись у напрямку м. Стрий, лівою передньою частиною вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , 1971 року народження, який в стані алкогольного сп`яніння в темному одязі рухався смугою руху автомобіля. Після наїзду тіло ОСОБА_10 відкинуло на зустрічну смугу руху, де одразу через нього в лежачому положенні вчинив переїзд невстановлений автомобіль «Опель Астра», водій якого автомобілем з місця події скрився. Від отриманих травм ОСОБА_10 помер на місці події.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000329від 13.11.2014 року за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.

22.08.2017 року до Рожнятівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області з заявою звернулася ОСОБА_12 в якій вказала, що 02.08.2004 року приблизно о 01 год. 20 хв. невідома особа перебуваючи у кафе «Ромашка», що у с. Креховичі Рожнятівського району Івано-Франківської області нанесла її сину ОСОБА_10 декілька ударів, чим спричинила легкі тілесні ушкодження.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406від 23.09.2017 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.

09.02.2018 матеріали досудових розслідувань №0000329та №0000406 об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру №0000329.

Постановою старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 30.06.2022 року про закриття кримінального провадження №0000329 від 13.11.2014 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_11 та невстановленого водія складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.286 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 29 січня 2021 року дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції вже вирішував питання щодо обґрунтованості правових підстав для закриття кримінального провадження і звертав увагу на те, що досудове розслідування кримінального провадження відбувалось неефективно та з порушенням встановлених законом розумних строків.

Зокрема, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.06.2021 року скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29.01.2021 року.

При цьому, колегія суддів мотивувала тим, що слідчий не встановив та не вказав у мотивувальній постанові про закриття провадження обставини, за яких виникла аварійна ситуація, яким чином потерпілий ОСОБА_10 опинився на дорозі, коли саме для водіїв транспортних засобів виник момент небезпеки, з якою швидкістю рухались транспортні засоби на той час та на якій відстані від потерпілого знаходились і чи мали водії транспортних засобів технічну можливість відвернути дорожньо-транспортну подію. Крім того, апеляційним судом зазначено, що орган досудового розслідування повинен був перевірити дії водія ОСОБА_11 на відповідність вимогам п.12.2. ПДР України, відповідно до якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

На виконання вимог Івано-Франківського апеляційного суду, органом досудового розслідування було проведено ряд судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта №1856/2422/21-28 від 25.11.2021 року встановлено, що при всіх заданих слідством та можливих варіантах вихідних даних не встановлений водій автомобіля «Опель Астра» не мав технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця наїзду на пішохода ОСОБА_10 з моменту настання небезпеки для руху заданої слідством. В даній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, при заданих слідством вихідних даних, експертом вбачається невідповідність дій невстановленого водія автомобіля «Опель Астра» технічним вимогам п.п. 12.2, 12.3 та 12.4 ПДР України не знаходиться в причинному зв`язку із переїздом пішохода ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта №СЕ-19/109-22/3937ІТ від 22.06.2022 року водій автомобіля FIAT TIPО реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 у заданій дорожній ситуації не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 як шляхом застосування гальмування так і шляхом виконання об`їзду, за умови, що пішохід стояв на смузі руху автомобіля. Водій автомобіля марки «Опель Астра» у заданій дорожній ситуації не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 як шляхом застосування так і шляхом виконання об`їзду, лежачого пішохода на смузі руху автомобіля. В діях водія автомобіля марки FIAT TIPО HT'CNHFWSQYBQ YJVTH 877-24 ІВ ОСОБА_11 та нестановленого водія автомобіля марки «Опель Астра» з технічної точки зору, не вбачаються невідповідності вимогам ПДР, як б знаходилися в причинному зв`язку з настанням події цієї дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, в ході розслідування правопорушення встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода трапилася унаслідок необережних дій пішохіда ОСОБА_10 , який в порушенні вимоги ПДР, нехтуючи заходами безпеки дорожнього руху, не виділивши себе в темну пору доби для своєчасного виявлення іншими учасниками дорожнього руху, знаходився на смузі руху водія ОСОБА_11 , чим завідомо створював для водіїв транспортних засобів перешкоду з обмеженою видимістю. При цьому ОСОБА_10 порушив п. 4.1, 4.4, 4.14 ПДР.

В ході досудового розслідування зібраними доказами встановлено, що ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судово-медичних даних, які б свідчили, що ОСОБА_10 міг опинитися на проїзній частині дороги перед автомобілем внаслідок поштовху в спину чи в груди невідомою особою, не виявлено.

Згідно висновку експерта №94/148/15р.-Д від 01.03.2017 зазначені пошкодження в своїй сукупності характерні для автомобільної травми. Описані тілесні ушкодження отримані внаслідок волочіння потерпілого днищем автомашини, а тому відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В діях водія автомобіля марки Fiat Tipo ОСОБА_11 та невстановленого водія автомобіля марки «Опель Астра» не має складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки їх діях відсутні об`єктивна сторона даного злочину, так як при усіх можливих варіантах вихідних даних, наданих експертам на дослідження, вони не володіли технічною можливістю уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 .Потерпілий ОСОБА_10 , перебуваючи в темному одязі на неосвітленій ділянці проїзної частини поставив водія автомобіля Fiat Tipo ОСОБА_11 в такі умови, коли останній був позбавлений можливості уникнути наїзду як шляхом гальмування, так і шляхом об`їзду. У свою чергу, унаслідок наїзду автомобілем Fiat Tipo під керуванням ОСОБА_11 на пішохода ОСОБА_10 останнього відкинуло на зустрічну смугу руху по якій рухався невстановлений водій на автомобілі марки «Опель Астра» , тим самим для невстановленого водія, також склалися умови, коли той був позбавлений можливості уникнути наїзду як шляхом гальмування, так і шляхом об`їзду. Тому в діях водія ОСОБА_11 та невстановленого водія відсутня об`єктивна сторона складу злочину, а отже і відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею належним чином перевірені викладені в скарзі потерпілої ОСОБА_8 підстави для скасування постанови слідчого від 30 червня 2022 року, досліджені наявні матеріали в їх сукупності та обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи про те, що слідчий не надав усі, наявні у кримінальному провадженні і необхідні для повноти дослідження, вихідні дані для проведення інженерно-транспортної експертизи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вихідні дані, які використовувались під час проведення інженерно-транспортної та автотехнічної експертиз повністю узгоджуються із даними, які були отримано під час проведення досудового розслідування та які повністю узгоджуються із даними протоколу огляду місця події та схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень учасників дорожнього руху.

Для встановлення наявності об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, має бути встановлено не тільки наявність суспільно небезпечного діяння у виді порушення правил безпеки дорожнього руху та суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а і встановлено причинний зв`язок між діяннями і наслідками.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху іншим учасником дорожнього руху, суд повинен встановити, чи мав водій транспортного засобу можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди свідчать про те, що аварійну ситуацію було створено саме діями ОСОБА_10 , який нехтуючи заходами безпеки дорожнього руху, знаходився на смузі руху водія ОСОБА_11 , чим завідомо створював для перешкоду для інших транспортних засобів в умовах з обмеженою видимістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під аварійною обстановкою необхідно розуміти ситуацію, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Колегія суддів враховує, що зі змісту доводів потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що вона вважає, що органом досудового розслідування не проведені необхідні слідчі дії для встановлення обставин смерті ОСОБА_10 , яка настала внаслідок умисних дій невстановленої особи. Звертає увагу на те, що ОСОБА_10 на той час повернувся з Португалії, де перебував на заробітках та заробив достатньо великі грошові кошти, що на її думку, безумовно пов`язано з його смертю.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Разом з тим, доводи потерпілої ОСОБА_8 щодо умисного вбивства ОСОБА_10 виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції, оскільки досудове розслідування відбувалось в межах попередньої правової кваліфікації за ч.1 ст. 125 та ч.2 ст.286 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини " ОСОБА_13 проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій.

Колегія суддів вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню дійсно здійснювалось вкрай неефективно та з грубим порушенням розумних строків.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що з часу подій, які були встановлені органом досудового розслідування пройшов доволі тривалий час ( більше 20 років), у зв`язку із чим відсутня реальна можливість отримати нові докази та встановити додаткові дані, які дозволять усунути наявні недоліки досудового розслідування та допоможуть встановити додаткові обставини, які вплинуть на правильність висновків щодо необхідності закриття кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_11 та нестановленого водія складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді про відмову у скасуванні постанови слідчого про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5