УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 лютого 2025 рокуСправа № 495/852/25
Номер провадження 1-кс/495/320/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському Одеської області клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 08 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чистоводне Білгород-Дністровського району Одеської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей 2016, 2018 та 2022 років народження, із середньою освітою, працює за наймом, не депутата, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИЛА:

11.02.2025 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням (вхід. №3631/25) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості про, що внесені до Єдиного державного реєстру досудового розслідування за №0000197 від 08 лютого 2025 року.

У клопотанні зазначено, що 07.02.2025 приблизно о 22 годині 30 хвилин, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, діючи в умовах воєнного стану на території України, перебуваючи в селі Випасне Білгород Дністровського району Одеської області, шляхом розбиття вітрового скла на вхідних дверях, що ведуть до приміщення будинку АДРЕСА_2 , проник до будинку, де проживала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Потрапивши до кімнати потерпілої ОСОБА_4 , з метою протиправного заволодіння її майном, застосував насильницькі дії, які є небезпечні для життя та здоров`я потерпілої, а саме задушення руками органів дихання, вимагаючи в останньої грошові кошти, далі не отримавши очікуваного результату, щодо добровільного віддання потерпілою належного їй майна, з метою подолання опору потерпілої, використавши знайдену на місці скоєння злочину подушку, продовжував протиправні дії небезпечні для життя та здоров`я потерпілої, шляхом задушення останньої. Подолавши волю до опору з боку потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , почав шукати грошові кошти в ході чого з шафи яка знаходилась поруч з ліжком, дістав пакет з грошовими коштами у сумі 7000 гривень та 100 доларів США (за курсом НБУ станом на 07.02.2025 41,4897 гривень), та паспорт на ім`я ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 11 148 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло.

ОСОБА_4 , 10.02.2025 в порядку ст. 208 КПК України його було затримано та поміщено до ІТТ № 7 ГУНП в Одеській області (м. Білгород-Дністровський Одеської області).

Встановивши наявність достатніх доказів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-протокол огляду відеозаписів з камер відеоспостереження за участі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 10.02.2025 та іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

За твердженням слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам:

1.Ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування, суду, він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

2.Ризику, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджує той факт, що на теперішній час ще не встановлено місцезнаходження викрадених грошових коштів та паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та проводяться заходи для їх встановлення.

3.Ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному правопорушенні, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань.

4.Ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, зазначені обставини, та інші обставини, встановлені під час кримінального провадження є розумним обґрунтуванням ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України;

5.Ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий зазначив, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Заставу у виключних випадках може бути застосовано, визначивши розмір застави, який здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні обставини, викладені в клопотанні не визнав та просив застосувати до нього домашній арешт. Також повідомив, що 09.02.20205 до його будинку приїхали працівники поліції та забрали до районного відділу, де він без перебував більше доби.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що ризики, викладені в клопотанні слідчого не доведені, не зрозумілі та є безпідставними. Підозра необґрунтована, будь-які докази відсутні, а ризики взагалі хибні, безпідставні, нічим не підтверджені та взагалі відсутні. Просив застосувати міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Також подав скаргу (заяву) в порядку ст. 206 КПК України щодо повідомлених його підзахисним обставин.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в ході судового розгляду, 08 лютого 2025 року СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 затримано 10.02.2025 та поміщено до ІТТ № 7 ГУНП в Одеській області (м. Білгород-Дністровський Одеської області).

10.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у житло, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України.

Щодо обгрунтованості підозри.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження за участі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 10.02.2025 та іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Слідчий суддя бере до уваги, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32,Series A, № 182), (Erdagoz v.Turkey(Ердагоз проти Туреччини).

З урахуванням конкретних обставин справи, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя доходить висновку, що вказані слідчим у клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

Так відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене також необхідністю запобіганню настанню ризику, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, який може полягати у вчиненні ним перешкод кримінальному провадженню.

Така міра запобіжного заходу забезпечить попередження його протиправної поведінки, усуне можливість підозрюваного ухилитися від слідства та суду, перешкоджати виявленню, збиранню чи зберіганню доказів, зможе запобігти і подолати негативні обставини, що можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його ефективності.

Завдяки триманню під вартою можливо упередити будь-які реальні дії підозрюваного ОСОБА_4 , що можуть впливати на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя бере до уваги , що на утриманні підозрюваного є неповнолітні діти. Разом з тим, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину. Потерпілою у цьому кримінальному провадженні є особа похилого віку. Підозрюваний обізнаний про місце проживання потерпілої. Слідчий суддя також бере до уваги відсутність постійного місця роботи підозрюваного і відтак, що він може залишити місце проживання і ухилятися від органів слідства чи суду. ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України,

Слідчий суддя доходить переконання, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, не буде сприяти меті застосування запобіжних заходів, а також виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо обчислення строків дії ухвали слідчого судді.

В силу дії ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Як зазначалося вище, у судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що фактично його затримано 09.02.2025 і він більше доби перебував у райвідділку. Разом з тим, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 затримано 10.02.2025.

Прокурор повідомив, що у нього відсутні дані про затримання підозрюваного 09.02.2025, натомість факт затримання підозрюваного 10.02.2025 підтверджується відповідним протоколом.

Слідчий суддя констатує, що дійсно, станом на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відсутні беззаперечні докази затримання підозрюваного 09.02.2025. Відтак датою затримання слідчий суддя вважає 10.02.2025.

Водночас, слідчим суддею прийнято письмову заяву захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України та ухвалою від 12.02.2025 доручено другому СВ (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві провести дослідження фактів, викладених в письмовій заяві (скарзі) захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. Таким чином, з метою недопущення перетермінування строку дії ухвали слідчого судді, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України у випадку підтвердження ТУ ДБР обставин, викладених адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 у письмовій заяві в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк тримання під вартою п`ятдесят дев`ять днів.

Разом з тим, слідчий суддя наголошує, що висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. І, відповідно, обставина затримання ОСОБА_4 буде предметом розгляду суду при розгляді цього кримінального провадження по суті із врахуванням результатів перевірки, проведеної ДБР.

Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави

Частиною 3ст.183КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 12.02.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відтак, враховуючи обставини справи, те, що підозрюваний в силу дії ст. 89 КК України раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітніх дітей, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у виді 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, що буде пропорційним щодо підозрюваного, необхідним і достатнім для забезпечення виконання ним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження.

А тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 09.04.2025 включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України - 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0005435; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №495/852/25 згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2025.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

п. 1 прибувати до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

п. 2 не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу прокурора, суду;

п. 3 повідомляти орган досудового розслідування, прокурора, суд про зміну свого місця проживання/роботи;

п. 4 утримуватися від спілкування зі свідками, а також будь-якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у кримінальному провадженні від 08.02.2025 за № 0000197 (крім свого захисника, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду);

п. 5 здати на зберігання до СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

п. 6 носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого суддю Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 23 год. 59 хв. 09.04.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000197.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали: 14.02.2025 о 15:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10