Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/293/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в письмовому провадженні у м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2025 про приведення вироку у відповідність до закону, якою відносно засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

- засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.2 ст.185 до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016 року за ч.3 ст.297 КК України. та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання 4 років 6 місяців позбавлення волі

задоволено його заяву про приведення вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнено засудженого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

ОСОБА_7 постановлено вважати таким, що засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.3 ст.297 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислюється з 15.30 год. 21.02.2023 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про приведення вироку, яким його засуджено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (надалі Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2025 задоволено заяву засудженого.

Звільнено засудженого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

ОСОБА_7 постановлено вважаєти таким, що засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.3 ст.297 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислюється з 15.30 год. 21.02.2023 року.

Судове рішення мотивовано тим, що вартість майна за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 по епізоду таємного викрадення чужого майна становила 370,25 гривень, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 в частині призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України.

Отже, ОСОБА_7 слід вважати засудженим вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.3 ст.297 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його заяву в повному обсязі.

Просить роз`яснити йому, чому не підпадає під дію ч.3 ст.297 КК України.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції повинен був йому призначити захисника.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмову заяву прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.297 КК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за дійсним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2016 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, зазначений вирок набрав законної сили 20.05.2023.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 вартість викраденого майна за епізодом 2021 року становила 370,25 гривень.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1135 гривень.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України у 2021 році 2270 гривень (1135х2=2270).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, вартість майна за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 по епізоду таємного викрадення чужого майна становила 370,25 гривень, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, колегія суддів погоджується з думкою судді суду першої інстанції про наявність підстав для приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 в частині призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України.

У зв`язку з чим правильно дійшов до висновку про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про можливість його звільнення від призначеного йому покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.3 ст.297 КК України, необхідно зазначити наступне.

Статтею 297 КК України встановлено відповідальність за наругою над могилою, іншим місцем поховання або над тілом померлого.

На момент розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції законодавцем не скасовано та не пом`якшено відповідальність за ч.3 ст.297 КК України та не встановлено мінімальний розмір шкоди (збитків) чи вартості викраденого з могили майна, з якого починається кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції законодавцем не скасовано та не пом`якшено відповідальність за ч.3 ст.297 КК України, підстав длязастосування ст. 5 КК України та звільнення ОСОБА_7 від призначеного йому покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 за ч.3 ст.297 КК України, колегія суддів не вбачає.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2025, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2025 про приведення вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 відносно ОСОБА_7 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4