Провадження № 1-кп/537/89/2025
Справа № 537/205/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000760 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин:

07.12.2024 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку 74 по вул. Давида Кострова у м. Кременчуці, де у нього виник прямий злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення поліції про вчинення кримінального правопорушення з мотивів уникнення сімейного конфлікту. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків з власного мобільного телефону здійснив дзвінок на лінію «102» та повідомив оператору, що 07.12.2024 близько 22 год. 30 хв. поблизу будинку № 74 по вул. Давида Кострова у м. Кременчуці невідома особа розпилила йому в обличчя перцевий балончик та заволоділа наплічною сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 11000 грн. Після цього 07.12.2024 о 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 74 по вул. Давида Кострова у м. Кременчуці, продовжуючи злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину відносно нього, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину згідно вимог ст. 383 КК України, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення та бажаючи, щоб воно стало предметом розгляду органу досудового розслідування, діючи умисно подав працівнику ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 письмову заяву завідомо неправдивого змісту про вчинення відносно нього злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, який відповідно до ч.5 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Працівником поліції ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 був складений відповідний протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, в якому ОСОБА_4 зазначив, що 07.12.2024 близько 22 год. 30 хв. поблизу будинку 74 по вул. Давида Кострова у м. Кременчуці невідома особа розпилила йому в обличчя перцевий балончик та заволоділа наплічною сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 11000 грн. Надалі, будучи належним чином повідомленим за ст. 383 КК України щодо кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на завідомо неправдиве повідомлення про злочин, ОСОБА_4 підписав протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, хоча в дійсності дане кримінальне правопорушення не було вчинене.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 383 КК України, так як обвинувачений завідомо неправдиво повідомив орган досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, що поєднане з обвинуваченням особи у вчинені тяжкого злочину.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_4 08.12.2024 у період часу з 10 год. 20 хв. до 10 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні службового кабінету № 21 слідчого відділення ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Івана Приходька, буд.69, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань згідно вимог ст.. 384 КК України, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні, діючи умисно з мотивів уникнення сімейного конфлікту, надав слідчому слідчого відділення ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 завідомо неправдиві показання, як потерпілий, про факт та обставини вчинення відносного нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ч.5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, які не відповідають дійсності, що мають значення для відповідного кримінального провадження, а саме про те, що 07.12.2024 близько 22 год. 30 хв. поблизу будинку № 74 по вул. Давида Кострова у м. Кременчуці невідома особа розпилила йому в обличчя перцевий балончик та заволоділа наплічною сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 11000 грн. Надалі, будучи належним чином ознайомленим із положеннями ст. 384 КК України щодо кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань, продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_4 підписав протокол допиту потерпілого, хоча в дійсності дане кримінальне правопорушення не було вчинене.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 384 КК України, так як обвинувачений надав завідомо неправдиві показання потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

10.01.2025 між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення беззаперечно визнає себе винуватиму вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки невиконання угоди. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.2 ст. 383 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 384 КК України - у виді 2 років позбавлення волі, та остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України сторони вважають за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком. При укладенні угоди враховані обставини, визначені ст.470 КПК України, та інші обставини, що є істотними для кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 клопотали про затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, за ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України віднесені до нетяжких злочинів , а отже угода відповідає вимогам закону.

В наданій суду на затвердження угоді про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК, зазначені її сторони, формулювання підозри, правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення, визначені обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо злочину, а він має право в тому числі мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь та має інші права. В суду не викликає сумнівів, що ОСОБА_4 цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторонам роз`яснені положення ст.473, ст. 476 КПК України, зокрема про наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, відсутні. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що є очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.314,368 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 10.01.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000760.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 383 КК України - у виді 3 років позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 384 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом, з випробуванням, із встановленням іспитового строку один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1