Справа № 472/412/23
Провадження №1-кп/472/30/24
УХВАЛА
про закриття кримінального провадження
10 грудня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, перебуває в цивільному шлюбі, на утриманні дітей не має, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,
В судовому засіданні 10 грудня 2024 року захисник ОСОБА_7 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за частиною епізодів, а саме: по епізоду за період з 20-тих чисел червня 2022 року по 25.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 ; по епізоду від 20-тих чисел червня 2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 ; по епізоду від 20.07.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 ; по епізодам від 17.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 ), у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених обвинуваченим діянь, посилаючись на те, що в зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП було підвищено поріг кримінальної відповідальності, яка тепер настає тоді, коли сума майна перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та погодився на закриття кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_5 вважає за можливе закрити дане кримінальне провадження в зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння, за епізодами, де сума грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_6 , не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України: (по епізоду за період з 20-тих чисел червня 2022 року по 25.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 шляхом обману (шахрайство) на загальну суму 800 гривень; по епізоду від 20-тих чисел червня 2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 шляхом обману (шахрайство) на суму 700 гривень; по епізоду від 20.07.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 шляхом обману (шахрайство) на суму 2000 гривень; по епізодам від 17.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 шляхом обману (шахрайство) на суму 2000 та 1500 гривень).
На час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення стаття 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч. 2 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.
Законом № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань доцільності правоохоронних органів", який набув чинності 09 серпня 2024 року, у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.
Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.
Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.
Тобто, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.
Таким чином, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 (двом) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2022 рік складав 1240,50 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складали суму в розмірі: 1240,50 грн х 2 = 2481,00 грн.
Тобто суми грошових коштів, якими ОСОБА_6 заволодів за вищевказаними епізодами, по всім епізодам не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2022 рік становило 2481 грн.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 шляхом обману (шахрайство) заволодів грошовими коштами потерпілих, та суми грошових коштів, якими ОСОБА_6 заволодів за вищевказаними епізодами: (по епізоду за період з 20-тих чисел червня 2022 року по 25.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 шляхом обману (шахрайство) на загальну суму 800 гривень; по епізоду від 20-тих чисел червня 2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 шляхом обману (шахрайство) на суму 700 гривень; по епізоду від 20.07.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 шляхом обману (шахрайство) на суму 2000 гривень; по епізодам від 17.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 шляхом обману (шахрайство) на суму 2000 та 1500 гривень), по всім епізодам не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто ці суми є меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 гривня, то суд вважає, що, з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення по вищевказаним епізодам не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.
Таким чином, оскільки вартість майна по вищевказаним епізодам, яким ОСОБА_6 заволодів шляхом обману, на час вчинення діянь не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то до цих діянь має застосовуватися ст. 5 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачений ОСОБА_6 згоден на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, то суд вважає за можливе клопотання захисника задовольнити та закрити кримінальне провадження за вищевказаними епізодами, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, - слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до її заяви від 21.09.2023 року (т. 1 а.с. 216), вона матеріальних претензій до ОСОБА_6 не має, так як їй повністю відшкодовано матеріальний збиток.
Також, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні за даними епізодами цивільні позови рештою потерпілих не заявлялися, відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експерта.
Речові докази у кримінальному провадженні за вказаними епізодами необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме:
- мобільний телефон марки Redmi Note 10T 5G, моноблок, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора "лайфселл" НОМЕР_3 та мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_4 , який було передано потерпілій ОСОБА_8 , - слід залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю, як власнику майна;
- мобільний телефон марки Iphone 11 Pro max, моноблок, ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_7 , який передано потерпілій ОСОБА_11 , - слід залишити потерпілій ОСОБА_11 за належністю, як власнику майна;
- 6 (шість) листів А4 з фотознімками, які надані потерпілою ОСОБА_8 , які долучено до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а.с. 145-150), - слід залишити на зберіганні в матеріалах кримінальної справи № 472/412/23 у Веселинівському районному суді Миколаївської області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 369, 371, 372, 479-2 КПК України, суд
Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, - задовольнити.
Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України (по епізоду за період з 20-тих чисел червня 2022 року по 25.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 ; по епізоду від 20-тих чисел червня 2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 ; по епізоду від 20.07.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 ; по епізодам від 17.06.2022 року щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_11 ), на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- мобільний телефон марки Redmi Note 10T 5G, моноблок, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора "лайфселл" НОМЕР_3 та мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_4 , який було передано потерпілій ОСОБА_8 , - залишити потерпілій ОСОБА_8 за належністю, як власнику майна;
- мобільний телефон марки Iphone 11 Pro max, моноблок, ІМЕІ-1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_7 , який передано потерпілій ОСОБА_11 , - залишити потерпілій ОСОБА_11 за належністю, як власнику майна;
- 6 (шість) листів А4 з фотознімками, які надані потерпілою ОСОБА_8 , які долучено до матеріалів кримінального провадження (т. 2 а.с. 145-150), - залишити на зберіганні в матеріалах кримінальної справи № 472/412/23 у Веселинівському районному суді Миколаївської області.
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, - залишити без розгляду.
Цивільні позови рештою потерпілих в кримінальному провадженні не заявлялися.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1