Провадження №: 1-кс/336/216/2025
У Х В А Л А
Іменем України
05 березня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
розглянув клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, подане під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 03.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

в с т а н о в и в:

04.02.2025 до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшло зазначене клопотання, відповідно до якого старший слідчий за погодженням із прокурором просить винести ухвалу про арешт майна, вилученого 03.03.2025 в ході проведення обшуку автомобілю Renault Trafic з д.н.з. НОМЕР_1 , а саме цигарок різних марок, документів та самого автомобіля Renault Trafic з д.н.з. НОМЕР_1 .
В обгрунтування клопотання із посиланням на ст.ст.167, 170, 171 КПК України зазначено, що 03.03.2025 працівниками поліції проведено обшук автомобіля Renault Trafic з д.н.з. НОМЕР_1 , без ухвали слідчого судді, через невідкладність зазначеної слідчої дії, вилучене майно, яке підлягає арешту .
Захисник ОСОБА_4 подала до суду письмові заперечення щодо арешту майна, в яких просила відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, вилученого 03.03.2025.
Старший слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав і просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, мотивуючи тим, що обшук, за результатами якого майно було вилучено, було проведено без ухвали слідчого судді та в подальшому було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про винесення ухвали про дозвіл на проведення обшуку автомобіля Renault Trafic з д.н.з. НОМЕР_1 .
При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено наступне.
Разом із клопотанням про арешт майна до Шевченківського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 про винесення ухвали про дозвіл на проведення обшуку автомобіля Renault Trafic з д.н.з. НОМЕР_1 , який фактично було проведено 03.03.2025.
04.03.2025 за результатом розгляду клопотання про винесення ухвали про дозвіл на проведення обшуку автомобіля Renault Trafic з д.н.з. НОМЕР_1 , у його задоволенні відмовлено.
Згідно з ч.3 ст.233 КПК України якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Разом з тим, статтею 86 КПК Укрпаїни передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 172, 173, 233, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000334 від 03.03.2025 за ч.1 ст.204 КК України, вилученого 03.03.2025 під час обшуку автомобілю Renault Trafic з д.н.з. НОМЕР_1 .
Вилучене майно негайно повернути особі, в якої воно було вилучено.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1