УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

м. Київ

справа № 369/21373/24

провадження № 51- 304 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про надання дозволу на проведення обшуку житла або іншого володіння особи у кримінальному провадженні за № 0000108, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 356, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року повернуто потерпілому ОСОБА_4 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року, як подану особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, потерпілий ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку житла або іншого володіння особи у кримінальному провадженні за № 0000108, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 356, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 384 КК України.

Суддя апеляційної інстанції, встановивши, що потерпілий ОСОБА_4 є особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Положеннями ч. 1 ст. 393 КПК України визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК України потерпілий має право подати апеляційну скаргу на судове рішення в частині, що стосується його інтересів, але в межах вимог, заявлених ним в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу наведених положень процесуального закону, потерпілий або його законний представник чи представник мають право на апеляційне оскарження лише судових рішень, постановлених під час судового провадження, в частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а враховуючи те, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року постановлена під час досудового розслідування, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що потерпілий ОСОБА_4 не наділений правом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку житла або іншого володіння особи.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга подана особою, яка не має права її подавати та повернувши апеляційну скаргу на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Крім того, на переконання суду касаційної інстанції, апеляційний суд, з огляду на приписи статті 309 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку і про те, що зазначена ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 та вважає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 рокута ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3