Справа № 529/905/24
Провадження № 1-кп/529/52/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря c/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000747 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шишаки Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

встановив:

24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває і на даний час.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Про загальну мобілізацію, затвердженого Законом України від 03.03.2022 Про затвердження Указу Президента України Про загальну мобілізацію, Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 оголошено загальну мобілізацію, у тому числі і на території Полтавської області.

Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.07.2024 обвинувачений ОСОБА_4 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

30.07.2024 обвинуваченому ОСОБА_4 особисто вручено повістку про явку 01.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для призову по мобілізації та попереджено про відповідальність за ухилення від призову під час мобілізації.

Однак обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто завідомо знаючи про придатність його до військової служби у воєнний час під час загальної мобілізації, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією та заздалегідь попередженим про строк і необхідність його явки о 16-00 год. 01.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову по мобілізації, бажаючи ухилитися від призову за мобілізацією на зазначену (визначену) дату, без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову по мобілізації, чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав та пояснив, що 01.08.2024 він, відповідно до врученої йому повістки, мав з`явитися до ТЦК та СП, проте не пішов, бо захворів, в той день до нього приїжджала швидка медична допомога, крім того жінка, у якої він орендував житло заховала його військовий квиток і не пам`ятає куди. Також вказав, що його цивільна дружина у телефоному режимі повідомляла відділ РТЦК та СП про те, що до нього приїжджала швидка медична допомога. Особисто він не повідомляв працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що захворів і що звертався за медичною допомогою. В подальшому до РТЦК та СП він не приходив, і не бажає бути мобілізованим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він є працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 і вказав, що ОСОБА_4 30.07.2024 була вручена повістка про явку до РТЦК та СП 01.08.2024, однак у вказаний день військовозобов`язаний не з`явився, поважних причин своєї неявки не повідомив. З останнім намагалися зв`язатися у телефонному режимі, проте з ним не було зв`язку.

Крім показань свідка, стосовно яких у суду відсутні підстави для сумніву в їх правдивості, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема:

зверненням т.в.о. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ухилення ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації громадян, які вчинили кримінальне правопорушення за ст. 336 КК України, адресоване начальникові СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП з викладеними обставинами правопорушення (а.с. 93-95);

належним чином завіреною копією розписки від 30.07.2024 про отримання ОСОБА_4 повістки про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 16:00 год 01.08.2024 (а.с. 96);

копією обліково-послужної картки серії НОМЕР_1 (а.с.97-98);

копією довідки військово-лікарської комісії №768 від 25.07.2024, з якої вбачається, що солдат ОСОБА_4 пройшов медичний огляд за результатами якого визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 99);

копією картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного № 768 від 25.07.2024 (а.с. 100-101);

копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_4 із зазначенням його військового звання солдат, складу рядовий, якому встановлено військово-облікову спеціальність 956647А (а.с.105);

копією витягу із журналу вручення повісток на відправку військовозобов`язаним, призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 115-117);

копією поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 120);

копією повістки на відправку солдата ОСОБА_4 , відповідно до якої останньому наказано прибути 01.08.2024 о 16:00 год на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_7 для відправки по мобілізації (а.с. 121).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 530 від 23.09.2024 ОСОБА_4 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння ОСОБА_4 будь-яким хронічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, як і не виявляв ознак іншого хворобливого стану психіки. Ступінь вираженості наявного вродженого недоумства не позбавляв його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Доказів поважності причин неприбуття ОСОБА_4 у строк, визначений у повістці - 01.08.2024, стороною захисту не надано. Крім того, військовозобов`язаний ОСОБА_4 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 як 01.08.2024, так і в подальшому.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді Полтавського районного сектору №1 філії ДУ Центр пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого середній. Також згідно вказаної досудової доповіді виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку лікаря-психіатра, відповідно до довідки-характеристики за місцем проживання компрометуючи матеріали на якого відсутні.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Окремо суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно ухилився від виконання свого конституційного обов`язку по захисту Батьківщини, а також суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ухилення від призову на військову службу під час мобілізації призводить до підриву військової дисципліни та створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання в межах санкцій статті 336 КК України у виді позбавлення волі.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов такого висновку.

З огляду на те, що обвинувачений на час ухвалення вироку незнятої і непогашеної судимості не має, від досудового слідства та суду не ухилявся, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували ризики того, що обвинувачений може зникнути або вчинити нові кримінальні правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи більш мяких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 349, 369-371, 373-374, 392-393, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного його затримання в порядку виконання вироку після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Головуючий: ОСОБА_1