Провадження № 1-кп/591/436/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0003323 щодо обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сад Сумського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ч.4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Суми, громадянина України, учня 11-а класу СЗШ №297 м.Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

за ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2024 приблизно о 18.00 год, точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у дворі житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , побачили чоловічу сумку коричневого кольору, яка знаходилась на спортивному турніку. У цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_10 , та досягли попередньої домовленості про те, що в разі наявності грошових коштів або інших цінних речей в сумці поділять їх порівну та витратять на власний розсуд.

ОСОБА_6 зняв чоловічу сумку з турніка, після чого передав її ОСОБА_7 , який сховав її під куртку, в яку був одягнений. У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою приховування своєї протиправної діяльності, направились до пішохідного містка поблизу закладу «Здибанка», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Заливна, б.7/1, після чого повернули праворуч та спустились вниз до узбережжя річки Псел. Дійшовши до визначеного місця, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , вивчивши зміст сумки, виявили в ній грошові кошти у сумі 5200 грн. та мобільний телефон Samsung Galaxy M14 5G SM-M146/DSN 4/128 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-24/18441-ТВ від 29.11.2024 складає 5724 грн. Виявивши у сумці грошові кошти та мобільний телефон, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовились про те, що викрадені грошові кошти поділять порівну, тобто по 2600 грн. кожному, а мобільний телефон закладуть до ломбардного відділення наступного дня і отримані кошти також поділять порівну. У подальшому, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 поділили кошти та отримавши кожен по 2600 грн., розпорядились отриманими коштами на власний розсуд.

Після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 10.11.2024 приблизно о 13:00 год, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустрілись та направились до ломбардного відділення ТОВ «Ломбард «Є Гроші», що розташоване за адресою: м. Суми, вул. ЗСУ, б.12, де ОСОБА_6 , діючи за попередньою мовою з ОСОБА_7 , заклав мобільний телефон Samsung Galaxy M14 5G SM-M146/DSN 4/128 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 3400 грн. Отримані грошові кошти ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 в цей же день поділили порівну, тобто по 1700 грн., після чого розпорядились отриманими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у викраденні чужого майна за попередньою змогою з ОСОБА_7 , вчиненого в умовах воєнного стану, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

13.12.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є не судимою особою, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_6 відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 09.11.2024 приблизно о 18.00 год, точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, він, разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у дворі житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , побачили чоловічу сумку коричневого кольору, яка знаходилась на спортивному турніку. У цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_10 , та досягли попередньої домовленості про те, що в разі наявності грошових коштів або інших цінних речей в сумці поділять їх порівну та витратять на власний розсуд.

ОСОБА_6 зняв чоловічу сумку з турніка, після чого передав її ОСОБА_7 , який сховав її під куртку, в яку був одягнений. У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з метою приховування своєї протиправної діяльності направились до пішохідного містка поблизу закладу «Здибанка», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Заливна, б.7/1, після чого повернули праворуч та спустились вниз до узбережжя річки Псел. Дійшовши до визначеного місця, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вивчивши зміст сумки, виявили в ній грошові кошти у сумі 5200 грн. та мобільний телефон Samsung Galaxy M14 5G SM-M146/DSN 4/128 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-24/18441-ТВ від 29.11.2024 складає 5724 грн. Виявивши у сумці грошові кошти та мобільний телефон, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 домовились про те, що викрадені грошові кошти поділять порівну, тобто по 2600 грн. кожному, а мобільний телефон закладуть до ломбардного відділення наступного дня і отримані кошти також поділять порівну. У подальшому, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , поділили кошти та отримавши кожен по 2600 грн., розпорядились отриманими коштами на власний розсуд.

Після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 10.11.2024 приблизно о 13:00 год, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зустрілись та направились до ломбардного відділення ТОВ «Ломбард «Є Гроші», що розташоване за адресою: м. Суми, вул. ЗСУ, б.12, де ОСОБА_6 , діючи за попередньою мовою з ОСОБА_7 , заклав мобільний телефон Samsung Galaxy M14 5G SM-M146/DSN 4/128 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 3400 грн. Отримані грошові кошти ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 у той же день поділили порівну, тобто по 1700 грн., після чого розпорядились отриманими коштами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у викраденні чужого майна за попередньою змогою з ОСОБА_6 , вчиненого в умовах воєнного стану, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

13.12.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 (в присутності законного представника ОСОБА_8 ) було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_7 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, не судимою особою, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_7 відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

Згідно ст.ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Крім того, на підставі ст.ст.100,174 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.12.2024 року, укладену між прокурором та ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом, з урахуванням вимог ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.12.2024 року, укладену між прокурором та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом, з урахуванням вимог ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 795 грн 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 (а у разі відсутності у останнього коштів з матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь держави судові витрати в сумі 795 грн 90 коп.

Долю речових доказів вирішити таким чином:

- оптичний диск після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження №0003323.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченими виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1