25.02.2025 Єдиний унікальний номер 205/7751/24
1-кп/205/558/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000522 від 15.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, розлученого, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, а також недієздатних осіб не маючого, офіційно працевлаштованого в ТОВ «РУШ» на посаді агента з інформаційних послуг, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У невстановленому місці та час у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел направлений на заподіяння смерті іншій людині, а саме матері колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Після чого, 15.04.2024 (більш точний час не встановлено), але не пізніше 09 години 20 хвилини, ОСОБА_3 реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направився за місцем проживання матері своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому взявши з собою заздалегідь заготовлене знаряддя для вчинення злочину - молоток.

В подальшому, 15.04.2024 близько 09 години 20 хвилини (більш точний час не встановлено) ОСОБА_3 прийшов до квартири АДРЕСА_4 , за місцем мешкання матері колишньої дружини ОСОБА_6 , під приводом повернення речей своєї колишньої дружини ОСОБА_8 . Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_3 подзвонив у вхідні двері до під?їзду, де знаходиться квартира АДРЕСА_5 , після чого зазначені двері, за допомогою домофону відчинила ОСОБА_6 . У подальшому ОСОБА_3 піднявся до вхідних дверей вищезазначеної квартири, де двері йому відчинила матір колишньої дружини ОСОБА_6 , та запросила його до приміщення вказаної квартири. Надалі, перебуваючи у приміщенні зазначеної квартири ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_3 поснідати, при цьому повернулася спиною до ОСОБА_3 для взяття посуду, та в цей час, ОСОБА_3 , реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілої ОСОБА_6 , маючи намір позбавити її життя, дістав, заздалегідь заготовлене знаряддя вчинення злочину, а саме молоток, та умисно здійснив удар цим молотком в область голови, ззаду, ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_6 від отриманого удару впала на підлогу та втратила свідомість. Прийшовши до тями ОСОБА_6 лежала на підлозі, а обвинувачений ОСОБА_3 тим часом здавлював однією своєю рукою горло ОСОБА_6 , а іншою закривав ніс останній. Після чого, ОСОБА_3 продовжив закривати однією рукою ніс ОСОБА_6 , а іншою рукою почав закривати рот останній. У подальшому ОСОБА_6 вдалось підвестись, встати з підлоги та відштовхнути ОСОБА_3 від себе, та відчинити вікно приміщення кухні, щоб покликати на допомогу, однак ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи, що нанесення ударів молотком в область голови є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані критично важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, продовжував хаотично наносити удари молотком в область голови ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_3 відволікся на те щоб зачинити вищевказане вікно, та в цей час ОСОБА_6 вдалося побігти до вхідних дверей вищевказаної квартири, та знов покликати на допомогу. Проте, ОСОБА_3 знов наздогнав потерпілу ОСОБА_6 , та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наніс потерпілій ще декілька ударів молотком в область голови. Проте, ОСОБА_3 не зміг виконати усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки його злочинні дії були припинені свідком, а саме сусідом ОСОБА_9 , який прибіг на голосні прохання про допомогу ОСОБА_6 , та відібрав молоток, яким ОСОБА_3 здійснював удари потерпілій ОСОБА_6 зламався.

Так, ОСОБА_9 силою витягнув потерпілу ОСОБА_6 з приміщення квартири АДРЕСА_5 , та намагався зачинити двері зазначеної квартири які у свою чергу з прикладанням сили відчиняв обвинувачений ОСОБА_3 , з метою покинути місце вчинення злочину, що в результаті прикладання сили йому вдалося зробити, та останній вибіг з квартири до під?їзду зазначеного вище будинку, та покинув місце вчинення ним злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: шістнадцяти рубців надбрівної ділянки справа та волосистої частини голови, що спричинені від дії не менш шістнадцяти ударів тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею у вигляді грані; три синця - обличчя, правої кисті та лівого передпліччя спричинені від не менш трьох травматичних впливів тупого твердого предмету. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ країни від 17.01.1995 р. №б. Встановлені тілесні ушкодження оцінені за критерієм короткочасного розладу здоров`я, тому не є небезпечними для життя.

Таким чином, ОСОБА_3 не зміг виконати усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки його злочинні дії були припинені свідком ОСОБА_9 , який зупинив ОСОБА_3 , чим завадив в подальшому наносити удари молотком потерпілій ОСОБА_6 .

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виразилися у незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, визнавши себе винуватим у спричинені тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 , натомість заперечував наявність у нього умислу, направленого на позбавлення життя потерпілої.

По суті обставин кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він протягом десяти років перебував у фактичних шлюбних відносинах з донькою потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_10 , а потім вони офіційно зареєстрували шлюб. Проте, відносини з батьками його дружини складалися не дуже добре, у зв`язку з чим вони майже не спілкувалися. У 2024 року вони з дружиною ОСОБА_8 припинили шлюбні відносини, а на початку квітня 2024 року розірвали шлюб, і він переїхав до своєї матері у місто Павлоград, де проживав до дня затримання. 15 квітня 2024 року він вранці мав вирушати у справах до міста Дніпро, оскільки йому потрібно було вирішити особисті питання в ІНФОРМАЦІЯ_4 та за місцем свого навчання у Придніпровській Державній академії будівництва та архітектури. В цей день він вирішив поїхати до матері свої колишньої дружини ОСОБА_6 , для того, щоб помститися їй, оскільки він вважав її винуватою у розірванні відносин між ним та колишньою дружиною, оскільки вона, на його думку, негативно впливала на ставлення його дружини, ОСОБА_8 , до нього. Для реалізації свого умислу він заздалегідь приготував молоток, який зберігався у нього за місцем проживання у місті Павлоград і поклав його до своєї сумки (рюкзак), яку взяв з собою. 15.04.2024 року, приблизно 6:00 год. він вийшов зі свої квартири в м. Павлоград і вирушив у місто Дніпро. Приблизно о 9:00 год. цього дня він прибув на міжміському автобусі до міста Дніпро де вийшов на проспекті Слобожанському і пересів на автобус міського маршруту № 95, на якому приїхав до ж/м Покровський в м. Дніпро. Далі, він прийшов за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 де подзвонив у вхідні двері під`їзду за допомогою домофона. Через домофон він повідомив ОСОБА_6 , що це саме він і пояснив свій візит необхідністю передати деякі особисті речі своєї колишньої дружини ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_6 відчинила йому двері під`їзду, він зайшов у будинок і піднявся на ліфті на відповідний поверх. При цьому, коли він піднімався в ліфті, він дістав з рюкзаку заздалегідь приготовлений ним молоток та помістив його за пояс, надягнених на нього, штанів, щоб зручніше було його дістати у потрібний момент. Потім, ОСОБА_6 впустила його у квартиру та запросила до кухні і запропонувала йому поснідати, на що він погодився і пройшов до кухні. Перебуваючи на кухні, в момент, коли ОСОБА_6 повернулася до нього спиною він дістав з-за пояса брюк молоток і почав наносити удари ОСОБА_6 в область голови. Від перших ударів ОСОБА_6 впала, потім вона почала кричати. Щоб заглушити її крики він притискав своєї долонею її рот та шию. В подальшому ОСОБА_6 піднялася на ноги та відчинила вікно на кухні у вікно кликала про допомогу. Він, ОСОБА_3 , закрив вікно і продовжив наносити потерпілій ОСОБА_6 удари молотком по голові. Далі, потерпіла ОСОБА_6 побігла в коридор, до вхідних дверей в квартиру, а він, ОСОБА_3 , пішов вслід за нею, у зв`язку з чим сутичка між ними перемістилася в коридор квартири. В цей момент на крики потерпілої на сходини в під`їзд прибігли сусіди. Один з сусідів витягнув потерпілу ОСОБА_6 на сходини, а він, ОСОБА_3 залишився у квартирі. Потім цей же сусід через отвір дверей забрав у нього з рук молоток і зачинив двері в квартиру. Через певний час йому вдалося вийти з квартири і він сходами вибіг на вулицю, після чого він на маршрутному автобусі поїхав до навчального закладу, а потім до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після вирішення всіх своїх особистих справ на пр. Слобожанському в м. Дніпрі сів на рейсовий автобус до міста Павлоград і приблизно о 18:00 год. приїхав додому. Після того, як прийшов додому, через деякий час до нього прибули працівники поліції, які затримали його.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 являється їй колишнім зятем, оскільки він був одружений з її донькою ОСОБА_8 . Зазначила, що відносини між нею та ОСОБА_3 не можна охарактеризувати як добрі, проте конфліктів між ними ніколи не було. Під час шлюбу її донька ОСОБА_8 та ОСОБА_3 проживали на пр. Слобожанському в м. Дніпро в квартирі, яка належить її доньці ОСОБА_8 , а після розірвання їх шлюбу ОСОБА_3 повернувся жити до своєї матері у місто Павлоград. Також потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що у особисте життя доньки та її чоловіка вона не втручалася, із зятем ОСОБА_3 вона майже не спілкувалася. По суті обставин кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 15.04.2024 року вона була вдома за адресою АДРЕСА_3 , отримала дзвінок на домофон близько 9 години, як виявилося від колишнього зятя ОСОБА_3 , який повідомив що прийшов щоб повернути речі ОСОБА_11 . Вона його впустила, адже не вбачала в цьому нічого дивного для себе. Зайшовши в квартиру ОСОБА_3 був привітний, посміхався, пройшовши на кухню почали спілкуватись. Запропонувавши ОСОБА_3 поїсти, вона відвернулась спиною, відчинила шафу з посудом і відчула удар в голову і втратила свідомість. Коли отямилась лежала на підлозі на спині, ОСОБА_3 почав однією рукою душити, іншою закривав рота. Зумівши встати та вирватись ОСОБА_3 почав наступати на неї з молотком у руці. Схватившись за стілець, вона розвернула його ніжками до нього, аби він не мав змоги нанести удар, але ОСОБА_3 вибив стілець. Далі, вона схопила ОСОБА_3 за волосся, та вирвалась в іншу кімнату, відчинивши вікно почала кричати про допомогу, проте ОСОБА_3 знову наніс їй удари молотком в різні частини голови, а саме лоб і скроню. Згодом їй вдалось вибігти у коридор де вже перебував сусід ОСОБА_9 , який вибіг на прохання про допомогу. ОСОБА_9 вибив молоток з рук ОСОБА_3 , при цьому останній намагався втекти. Далі ОСОБА_3 побіг по сходах вниз, а сусіди викликали швидку допомогу та поліцію.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що вважає, що діями обвинуваченого їй спричинена моральна шкода, яка полягає у психологічній напрузі. Просить суд стягнути з обвинуваченого на свою користь моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, оскільки саме таку суму вона вважає спів розмірною спричиненій шкоді. Так, в результаті злочинних дій ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді 16 рубців надбрівної ділянки справа та волосистої частини голови, три синця-обличчя, правої кисті та лівого передпліччя, які згідно висновку судово медичного експерта №1266e від 03.05.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку з отриманими травмами на голові при оперативному втручанні волосся було повністю збрите, тобто вона стала лисою та вимушена була носити хустку, що викликало моральні страждання. Синці на обличчі також довго не сходили. У зв?язку з отриманими травмами погіршився і зір, що вплинуло на працездатність.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що вранці 15.04.2024 року був вдома за адресою АДРЕСА_6 . Його покликала його мати, яка також перебувала разом з ним в квартирі, і повідомила, що чула крики про допомогу в сусідній квартирі. Він вийшов у коридор і також почув сильні крики з вікна сусідньої квартири, спустившись вниз на 4-й поверх, підбіг до квартири АДРЕСА_5 , вхідні двері якої були відчинені. Зайшовши в квартиру побачив як ОСОБА_12 наносив удари молотком по голові сусідці ОСОБА_13 . При цьому, на голові ОСОБА_13 він бачив сліди крові. Він застосував до ОСОБА_3 перцевий балон, а також йому вдалось вихопити молоток з його рук і витягти потерпілу ОСОБА_6 на сходовий майданчик. При цьому, обвинувачений ОСОБА_12 залишився у квартирі, а він, ОСОБА_9 , силою утримував двері квартири, щоб він не зміг залишити квартиру. Проте, через певний час ОСОБА_3 вдалося відчинити вхідні двері квартири, після він чого вибіг на сходини втік з місця подій.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вона перебувала у тривалих близьких стосунках, а декілька останніх років у зареєстрованому шлюбі. Проте на початку квітня 2024 року їх шлюб було розірвано за її ініціативою. Також зазначила, що потерпіла ОСОБА_6 є її рідною матір`ю. По суті обставин кримінального провадження пояснила, що 15.04.2024 року вона отримала дзвінок від матері ОСОБА_6 , остання повідомила що її колишній чоловік ОСОБА_3 намагався її вбити. Згодом отримала дзвінок від свого вітчима ОСОБА_14 , який повідомив що тати відвезли до 16-ї міської лікарні. Вона приїхала до лікарні, де побачила свою матір ОСОБА_6 , яка була вся у синцях та крові. Вважає що дії ОСОБА_3 , обумовлені помстою у зв`язку з їх розлученням.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що 15.04.2024 року була вдома за адресою АДРЕСА_7 , почула сильні крики на сходах. Після чого вона вийшла з квартири та побачила, що сусіди з квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_16 та її син ОСОБА_17 , теж вийшли з квартири. Потім подумали, що це кричить ОСОБА_13 , яка мешкає на поверх нижче. Після чого вони почули, що ОСОБА_18 кричала, що хтось зараз її вб`є і кликала на допомогу, та щоб викликали поліцію. Після чого ОСОБА_17 , син ОСОБА_16 , побіг до квартири ОСОБА_13 , та що там відбувалось вона не знає. Вона почала кричати ОСОБА_18 , щоб вона підіймалась до них. Приблизно через декілька хвилин ОСОБА_17 повернувся та повідомив, що чоловік, як потім вияснилось, колишній зять ОСОБА_13 , наніс їй удари молотком по голові.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він з потерпілою ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому шлюбі та спільно проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 15.04.2024 близько 10 години зателефонувала дружина ОСОБА_6 та повідомила, що щойно до них за місцем мешкання прийшов колишній чоловік дочки ОСОБА_3 , та в той час коли вона йшла на кухню, щоб дати йому води, він ззаду наніс їй по голові удари молотком, який приніс з собою. Після чого ОСОБА_3 наніс ще декілька ударів по голові молотком, та також щоб вона не кричала та не кликала на допомогу, осатаній своїми руками почав її душити за шию. Також, потерпіла ОСОБА_6 повідомила йому, що, їй вдалося відштовхнути від себе ОСОБА_3 та вона швидко кинулася до вікна, щоб відчинити його та покликати через ного на допомогу, але в цей час ОСОБА_3 відштовхнув її, начебто поваливши на стіл, та почав закривати вікно. В той момент коли ОСОБА_3 почав зачиняти вікно їй вдалося вибігти у коридор, де в цей час вже були сусіди, а саме був сусід з квартири АДРЕСА_8 його звати ОСОБА_17 , який допоміг вийти з квартири, а саме витягнув її з коридору квартири на зовні, та почав зачиняти двері квартири. Також зі слів ОСОБА_6 , сусід ОСОБА_17 , зачинивши двері квартири, у отвір між дверима та стіною, почав бризкати перцевим балоном, але ОСОБА_3 на нього не реагував, та продовжував бити молотком по дверях, намагаючись завадити тримати двері, котрі відчиняються до загального коридору. Також, ОСОБА_6 пояснила, що сусіди викликали поліцію, які по приїзду викликали швидку. Після того як він, ОСОБА_14 приїхав додому, він супроводив дружину на автомобілі швидкої допомоги до лікарні, де її госпіталізували.

Крім цього на підтвердження висунутого обвинувачення прокурором було надано письмові докази та експертні висновки, дослідженні судом безпосередньо.

Так, 15 квітня 2024 року на підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 було внесено відомості до ЄРДР за № 0000522 про те, що 15.04.2024 приблизно о 10:00 годині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив замах на вбивство ОСОБА_6 , шляхом нанесення чисельних ударів молотком в область голови заявниці. Заявниці ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: множинні забійні рани волосистої частини голови з дефектом м?яких тканин, забійні рани лівої скроневої та лобної ділянок, обширна гематома тім?яної та лівої скроневої ділянок.(ЄO 9693)

Відповідно до протоколу огляду від 15.04.2024 року, під час проведення огляду ділянки місцевості АДРЕСА_3 , було встановлені залишки слідів боротьби у кухонній кімнаті, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 15 квітня 2024 року з фототаблицею.

Відповідно до протоколу огляду від 15.04.2024 року, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , було вилучено волосся з РБК, РБК зіскоб з дверей меблі на кухні, ударна металева частина молотка з РБК, три сліди пальця рук на 3 л/с, змив на марлевий тампон з вхідної двері.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.04.2024 року, під час проведення огляду місця події, а саме площадки 4-го поверху будинку АДРЕСА_9 , було вилучено змив ПЖР на марлевий тампон з поверхні рукоятки молотка, змив РБК на марлевий тампон з бетонної підлоги, рукоятка від молотка з РБК та волоссям.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2024 року, свідок ОСОБА_9 серед зображених на фотознімках осіб впізнав особу на фото під № 2 як ту що 15.04.2024 року наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Відповідно до наданої довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на фото під №2 портрет ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу обшуку особи від 15.04.2024 року, під час затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України у останнього вилучено мобільний телефон марки SAMSUNG, сіру спортивну кофту з чорними полосками, чорні спортивні штани, чорні кросівки «Columbia», які в подальшому визнані речовими доказами.

Згідно протоколів отримання зразків для експертизи від 16.04.2024 року, на підставі постанови прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра від 15.04.2024 року року, у ОСОБА_3 було відібрані зрізи нігтьових пластин, відтиски рук, букальні епітелії, біологічні зразки крові, для проведення експертизи.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-24/18374-Д від 01.05.2024 року, два сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 17х14 мм та 26х14 мм, які було вилучено 15.04.2024 під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Савкіна, 2/181, залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім?я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновку експерта відділення судово-біологічних експертиз та досліджень КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №711/1180-БД за 2024 рік:

-??кров потерпілої ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО;

-??кров підозрюваного ОСОБА_3 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Згідно висновку експерта №711/1183-БД від 29.05.2024 року: на фрагменті марлі (об?єкт №;3 - «змиві РБК на марлевий тампон з вхідної двері внутрішньої сторони») встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні сліду крові (об?єкт №3) був виявлений антиген-А, основний групо-специфічний фактор крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Таким чином, не виключається можливість походження цього сліду крові від потерпілої ОСОБА_19 , крові якої властивий, виявлений в цьому сліді, антиген-A.; На зіскобі (об?єкт №1) - встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні сліду крові (об?єкт №1) був виявлений тільки антиген А, основний групо-специфічний фактор крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Таким чином, не виключається можливість походження цього сліду крові від потерпілої ОСОБА_20 .

Згідно висновку експерта №1266е від 03.05.2024 року: У гр. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: шістнадцять рубців надбрівної ділянки справа та волосистої частини голови, що спричинені від дії не менш шістнадцяти ударів тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею у вигляді грані; три синця - обличчя, правої кисті та лівого передпліччя спричинені від не менш трьох травматичних впливів тупого твердого предмету, в термін, на який вказує обстежена, тобто 15.04.2024 року. Характер, локалізація та кількість тілесних ушкоджень виключає можливість їх спричинення власноруч. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалість понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день). На підставі: п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №б.

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 321, від 03 червня 2024 року, ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не виявляв і в теперішній час не виявляє будь яких психічних розладів. За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння, а також в теперішній час, він міг усвідомлювати свої дії ( бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 23.05.2024 року, потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 23.05.2024 року за її участі у присутності представника адвоката ОСОБА_7 , експерта ОСОБА_21 , показала та розказала, всі обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а саме, яким чином ОСОБА_3 наблизився до неї, як наносив удари, як вона розташовувалася по відношенню до ОСОБА_3 що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 23.05.2024 року та на ДВД диску.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 29.05.2024 року, за участю свідка ОСОБА_9 , останній продемонстрував всі обставини подій, які відбувалися 15.04.2024 року на місці кримінального правопорушення, зокрема яким чином він увійшов до квартири, та вказав на спосіб, яким ОСОБА_3 наносив удари, по голові потерпілій, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 29.05.2024 року та на ДВД диску.

Згідно висновку експерта №1589е від 31.05.2024 року: у гр. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: шістнадцять рубців надбрівної ділянки справа та волосистої частини голови, три синця - обличчя, правої кисті та лівого передпліччя. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 23.05.2024, за участі потерпілої ОСОБА_6 .

Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень у потерпілої гр. ОСОБА_6 , відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого

експерименту проведеного 29.05.2024 , за участі свідка ОСОБА_9 .

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому, суд критично ставиться до позиції обвинуваченого в частині того, що він не мав умислу на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_6 і прагнув лише обмежитися нанесенням їй тілесних ушкоджень та вважає дану позицію заздалегідь узгодженою лінією захисту від пред`явленого обвинувачення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.115 КК умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Умисне вбивство відрізняється від нанесення умисного тілесного ушкодження, спрямованістю умислу винного, його суб`єктивним ставленням до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тілесного ушкодження, ставлення винного до таких наслідків як смерть потерпілого характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів, необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Згідно з ч.1 ст.15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 маючи фізичну перевагу над потерпілою, наніс потерпілій ОСОБА_6 не менш шістнадцяти ударів тупим твердим предметом, з обмеженою контактуючою поверхнею у вигляді грані, що свідчить про наявність прямого умислу на вбивство, тобто ОСОБА_3 розумів суспільну небезпеку свого діяння, передбачав суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої та бажав їх настання.

Свої дії ОСОБА_3 припинив лише у зв`язку з втручанням сторонньої особи свідка ОСОБА_9 який шляхом застосування фізичної сили та засобу самозахисту у вигляді перцевого газового балончика, зумів зупинити обвинуваченого від нанесення ударів. Усвідомивши скоєне, ОСОБА_3 з місця події зник не прийнявши будь яких дій щодо врятування життя потерпілої. Таким чином лише наявність третіх осіб, їх активна позиція, змогли зупинити продовження нанесення тілесних ушкоджень потерпілій.

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 надав первісні покази, в яких зазначив, що фактичні обставини нанесення ним потерпілій ОСОБА_6 чисельної кількості ударів молотком по голові він визнає з огляду на сукупність безспірних доказів цих обставин, проте сам він цих подій не пам`ятає і взагалі події, що відбувалися з ним 15.04.2024 року він пам`ятає вибірково, а саме пам`ятає лише як вийшов з дому і приїхав до міста Дніпро, відвідав ІНФОРМАЦІЯ_6 а потім навчальний заклад ПДАБА, після чого знову повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 де подав необхідні довідки з місця навчання та поїхав додому до міста Павлоград.

В подальшому, після допиту потерпілої та свідків, а також дослідження в судовому засіданні всіх доказів у кримінальному провадженні, в тому числі й висновку судово-психіатричної експертизи № 321 від 03.06.2024 року відносно ОСОБА_3 , згідно якої висловлювання останнього про те, що він нічного не пам`ятає з подій кримінального правопорушення і своїх дій у той період є не хворобливими, а мають захисний симулятивний характер, тому що вони надумані, ізольовані, подаються у нарочитій формі, не мають динаміки та не вкладаються у клінічну картину будь-якого психічного розладу, обвинувачений ОСОБА_3 змінив свою позицію, зазначивши, що мав умисел лише на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень без позбавлення її життя, при цьому вказавши, що його первинна позиція була спробою уникнути відповідальності за вчинені ним дії.

Окрім того, суд зауважує, що зміна позиції обвинуваченим ОСОБА_3 відбулася на тлі обговорення в судовому засіданні питання про виклик та допит в судовому засіданні експертів, які проводили судово-психіатричну експертизу відносно нього саме для уточнення вищезазначених висновків експертизи.

Разом з цим, суд вважає, що характер дій ОСОБА_3 під час вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема нанесення потерпілій ОСОБА_6 чисельної кількості (шістнадцять) ударів заздалегідь приготовленим знаряддям (молотком), більшість з яких були спричинені в область голови потерпілої, тобто в місце де концентровані життєво важливі органи людини, а також враховуючи супутні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме спроби запобігти потерпілій покликати допомогу, стискання її шиї та рота, що у свою чергу могло призвести до перешкоджання доступу повітря і розвитку асфіксії, що становило безпосередню загрозу для життя потерпілої, у своїй сукупності вказує на наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 прямого умислу на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_6 .

Таким чином суд, на підставі ст. 94 КПК України дослідивши всі обставини справи та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена поза розумнім сумнівом, а його дії за ст. 15 ч.3, ст. 115 ч.1 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він вчинив незакінчений замах на умисне вбивство.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України - не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому суд враховує, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, ОСОБА_3 будучи раніше не судимим, вчинив особливо тяжкий злочини, пов`язаний із посяганням на життя особи, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, а також недієздатних осіб не має, офіційно працевлаштований в ТОВ «РУШ» на посаді агента з інформаційних послуг, за місцем роботи характеризується позитивно, як дисциплінований відповідальний працівник, за місцем проживання характеризується посередньо, частково визнав свою провину.

Натомість, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не висловив каяття та жалю за вчинені ним діяння, не приніс свої вибачення потерпілій, заходів до відшкодування заподіяної шкоди не вживав. Таким чином, суд вважає, що обвинувачений необхідною мірою не усвідомив характеру та наслідків своєї поведінки.

За таких даних про особу обвинуваченого, обставин скоєного злочину, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, доходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, з урахуванням обмежень, передбачених у ст. 68 КК України, та не находить підстав для застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки ізоляція обвинуваченого від суспільства відповідає вимогам справедливості при застосуванні даного виду покарання і відображає співмірність злочину та кари, оскільки таке покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування завданої їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень.

Свої позовні вимоги потерпіла обґрунтовує погіршенням психічного стану після події. Так, за поясненнями потерпілої, вона працює вчителькою молодших класів. У зв?язку з отриманими травмами на голові при оперативному втручанні волосся було повністю збрите, тобто вона стала лисою та вимушена була носити хустку, що викликало у дітей зайві запитання та посмішки, від чого потерпіла отримувала моральні страждання. Синці на обличчі також довго не сходили. Тобто, такий зовнішній вигляд був неприпустимий для вчителя. Колеги цікавились, що трапилось, від чого потерпіла також отримувала душевні страждання, та вимушена була із соромом та відчаєм розповідати про те, що сталося. У зв?язку з отриманими травмами погіршився і зір, що вплинуло на працездатність.

Від злочинних дій ОСОБА_3 у потерпілої виник страх перед особами, які зовнішньо схожі на обвинуваченого. Страх - емоція, що виникає в ситуаціях загрози біологічному або соціальному існуванню людини і спрямована на джерело справжньої або уявної небезпеки. Страх викликає у неї депресивний стан, неспокій, іноді паралізує діяльність. Потерпіла починає хвилюватись, що такі реакції страху можуть перерости у фобію. Таким чином це стало психотравмуючою обставиною для потерпілої.

Також потерпіла ОСОБА_6 зазнала зміни в емоційному стані, що полягає у напруженості, нервовості. Настрій - відносно тривалий, стійкий психічний стан помірної або слабкої інтенсивності, що виявляється як позитивний або негативний емоційний фон психічного життя індивіда. Після даного злочину, скоєного колишнім зятем настрій потерпілої став сумним та пригніченим. Джерелом виникнення такого настрою потерпіла вважає стан здоров?я, який значно погіршився після отриманих травм. У потерпілої почали виникати періодичні головні болі, яких до отриманих травм не було . Все це викликає у нього значні моральні страждання.

Зазначені моральні страждання призвели до патологічної зміни емоцій які виявляються у депресії- стан, що характеризується негативним емоційним фоном.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, зазначив, що не вважає, що заподіяв потерпілій моральної шкоди.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї чи близьких родичів.

На підставі п. 9 Постанови № 4 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про стягнення на користь ОСОБА_6 завданої останній моральної шкоди, суд зважає на обсяг страждань, перенесених потерпілою через спричинення їй легких тілесних ушкоджень, що змушувало останню відновлюватися від перенесеної травми, що безсумнівно призводить до покладення значних зусиль на потерпілу для відновлення її психологічного стану.

Зважаючи на викладене, через доведеність моральних страждань ОСОБА_6 , враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених потерпілою ОСОБА_6 вимог по відшкодуванню моральної шкоди шляхом стягнення на її користь з обвинуваченого ОСОБА_3 суми 60 000 гривень, що, беручі до уваги обставини події кримінального правопорушення, суд вважає співмірними обсягу понесених потерпілою моральних страждань.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню проведені судові експертизи, висновки яких були використані стороною обвинувачення в якості доказів на підтвердження обвинувачення, саме: судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 (дактилоскопічні дослідження) №CE-19/104-24/18374-Д від 01.05.2024 складають 1514,56 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України, при цьому вилучені з місця подій речі та предмети, а саме:

-волосся з РБК; РБК зіскоб з дверей меблі на кухні; ударна металева частина молотка з РБК; три сліди пальця рук на 3 л/с; змив на марлевий тампон з вхідної двері; змив ПЖР на марлевий тампон з поверхні рукоятки молотка; змив РБК на марлевий тампон з бетонної підлоги; рукоятка від молотка з РБК та волоссям; сіру спортивну кофту з чорними полосками; чорні спортивні штани; чорні кросівки «Columbia»; три сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 24х16 мм, 17х14 мм, 26х14 мм; дактилоскопічна карта ОСОБА_3 -підлягають знищенню.

-мобільний телефон марки SAMSUNG - повернути за належністю, ОСОБА_3

-CD-R диск «VS» з даними з системи ОДС «103» - залишити зберігати в матеріалах справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з 15 квітня 2024 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 60 000 (шістдесят тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави1514,56 гривень процесуальних витрати на проведення судової трасологічної експертизи №CE-19/104-24/18374-Д від 01.05.2024.

Речові докази:

-волосся з РБК; РБК зіскоб з дверей меблі на кухні; ударна металева частина молотка з РБК; три сліди пальця рук на 3 л/с; змив на марлевий тампон з вхідної двері; змив ПЖР на марлевий тампон з поверхні рукоятки молотка; змив РБК на марлевий тампон з бетонної підлоги; рукоятка від молотка з РБК та волоссям; сіру спортивну кофту з чорними полосками; чорні спортивні штани; чорні кросівки «Columbia»; три сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 24х16 мм, 17х14 мм, 26х14 мм; дактилоскопічна карта ОСОБА_3 -знищити.

-мобільний телефон марки SAMSUNG - повернути за належністю, ОСОБА_3

-CD-R диск «VS» з даними з системи ОДС «103» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_22