Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/11521/24

Провадження № 1-в/935/41/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прип`ять Київської області, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком від 11.04.2024 Московським районним судом м.Харкова за ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі статей 71 КК України за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.04.2018 за ч.3 ст.185 КК України остаточно призначено 3 роки позбавлення волі

про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 на підставі частини 2 статті 74 КК України від відбування покарання відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Засуджений та представник державної установи подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій проти задоволення не заперечував.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Судом встановлено, ОСОБА_3 вироком Московським районним судом м.Харкова від 11.04.2024 засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі статей 71 КК України за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.04.2018 за ч.3 ст.185 КК України остаточно призначено 3 роки позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили та ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».

Початок строку відбування покарання 21.04.2023, кінець строку 21.04.2026.

Зазначеним вироком ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1 762,00 грн.

За вироком Московського районного суду м.Харкова від 11.04.2024 діяння ОСОБА_3 кваліфіковане за ч. 4 ст. 358 КК України. Вказане діяння не підпадає під декріміналізацію, оскільки Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» не поширюється на дію статті 358 КК України та не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від відбування цього покарання в порядку частини 2 статті 74 КК України.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 відбуває покарання за сукупністю вироків, в тому числі за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.04.2018 за ч.3 ст.185 КК України до 3 роки позбавлення волі.

За вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.04.2018 діяння, яке було вчинене ОСОБА_3 , зокрема 10.01.2018 та кваліфіковане за ч.3 ст.185 КК України не підпадає під декріміналізацію, оскільки вартість викраденого чужого майна становить 3 559,00грн, що є більше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та не є підставою для звільнення його від відбування цього покарання в порядку частини 2 статті 74 КК України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування частини 1 статті 5 та частини 2 статті 74 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.04.2018.

На підставі вищевикладеного, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154-1 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У клопотанні засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_4