Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3343/24

Номер провадження: 1-кс/511/137/25

26.02.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , (дистанційно)

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцзв"язку клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючої в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у виді заборони на відчуження транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений 10 грудня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області у вигляді заборони відчуження на транспортний засіб «Mersedes Benz» ML 320 із н/з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні ОСОБА_6 , оскільки вважає, що наразі відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Позиція учасників справи.

ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримала та просила задовольнити. В мотивування своєї позиції зазначила, що автомобіль «Mersedes Benz» ML 320 із н/з НОМЕР_1 перебував в користуванні ОСОБА_6 на підставі договору аренди автомобіля для здійснення таксі -послуг. Строк діїї договору аренди автомобіля сплинув 17.02.2025 року, а водій з ним не розрахувався за оренду. Про те, що його автомобіль стоїть на штрафмайданчику дізнався лише в лютому 2025 року, оскільки ОСОБА_6 тривалий час не виходив на зв`язок. Зазначила, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до кримінального правопорушення, а тому просила скасувати арешт з автомобіля.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 у судове засідання не прибув , надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту на автомобіль. Зазначив, що арешт на автомобіль був накладений лише у вигляді заборони відчуження, що не заборонняє власнику автомобіля користуватися ним. Однак наразі не відпала потреба уповному скасуванні арешту, оскільки автомобіль є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню і може підлягати в майбутньому спецконфіскації виходячи з того, що даний транспортний засіб був використаний як знаряддя вчинення злочину за ч.3 ст.332 КК України.

Нормативно- - правове обгрунтування та висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна..

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Так, слідчим відділенням Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000011 від 3 січня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 2 статті 332 КК України.

Дане кримінальне провадження внесено в ЄРДР від 03.01.2024 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Із матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що до даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , який 05.12.2024 року під час керування транспортним засобом «Mersedes Benz» ML 320 із н/з НОМЕР_1 , належним згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ОСОБА_5 , був зупинений в безпосередній близькості від Державного кордону України під час перевозки чотирьох пасажирів, які за версією слідства намагалися в незаконний спосіб перетнути Державний кордон України.

В матеріалах справи наявні: - відповідне повідомлення до правоохоронних органів; - протокол огляду місця події від 05.12.2024 року, яким було вилучено вказаний транспортний засіб; - свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 ; - постанова слідчого про визнання транспортного засобу «Mersedes Benz» ML 320 із н/з НОМЕР_1 речовим доказом.

10 грудня 2024 року було частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт у вигляді заборони відчуження на наступне тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб «Mersedes Benz» ML 320 із н/з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала слідчого судді оскаржена не була та набрала законної сили 17 грудня 2024 року .

Відтак, на теперішній час у даній справі відносно даного транспортного засобу існує лише заборона на відчуження.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області заперечував проти скасування арешту на вище вказане майно, зазначивши, що вказаний автомобіль вилучено у користувача правомірно, його визнано речовим доказом у провадженні та до нього може бути застосовано спеціальну конфіскацію.

Так під час розгляду питання доцільності збереження накладеного арешту на майно з метою спеціальної конфіскації , суд повинен перевірити;

- відповідність кваліфікації суспільно-небезпечного діяння, за якої може бути застосована спеціальна тконфіскація (ст.96-1 КК України);

- набуття майна третьою особою без застережень, визначених п.1 с.4 ст.96-2 КК України;

- критерії походження майна.

Слідчий суддя , враховуючи аргументи учасників розгляду клопотання, зважаючи на те, що санкцією ч.3 ст.332 КК України передбачено покарання у виді конфіскації майна, також з огляду на тяжкість розслідуваного кримінального правопорушення за ч.3 ст.332 КК України, яка відповідно до положень ст. 96-1, 96-2 КК України дає підстави застосувати спецконфіскацію до винних осіб у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що у ОСОБА_6 наявні були документи на даний транспортний засіб під час його вилучення, що підтверджували правомірність його володіння транспортним засобом, приходить до висновку, що на данний час потреба у накладені арешту у вигляді заборони відчуження вказаним автомобілем не відпала, а тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна на транспортний засіб у виді заборони на відчуження слід відмовити .

Керуючись статтями 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у виді заборони на відчуження транспортного засобу , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1