Справа № 405/7004/24
провадження № 1-кп/405/251/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження № 0000889 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.3 ст. 286-1, ч.1 ст. 135 КК України,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання та продовження запобіжного заходу. Так, ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду. Крім того, обвинуваченому ОСОБА_6 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надані відомості щодо свідків, де зазначені їх прізвища та імена, адреси проживання та номера телефонів. Тобто, обвинуваченому ОСОБА_6 відомі персональні дані осіб, які надавали викривальні покази щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та незаконного заволодіння транспортним засобом, крім того останній залишив місце пригоди, чим намагався приховати вчинений ним злочин, що вказує на наявність ризику вплив на свідків. Також ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи той факт, що останній має інформацію про персональні дані потерпілих, свідків. Окрім того, ОСОБА_6 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що підтверджує ризик повторного вчинення аналогічних або інших кримінальних правопорушень. Можливість вчинення кримінальних правопорушень підтверджується також і тим, що обвинувачений ОСОБА_6 , вчиняючи вказані кримінальні правопорушення, діяв усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, адже свідомо керував транспортним засобом, не маючи достатніх навиків водіння та відповідного права та при цьому перевищуючи швидкість руху керованого ним автомобіля, що у подальшому призвело до наїзду на пішохода.

Отже, прокурор вважає, що існують ризики: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років та у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.08.2024 у відношенні ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.10.2024, без визначення розміру застави.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.10.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.12.2024.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.02.2025.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При цьому, судове провадження триває, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинах, та беручи до уваги те, що останній раніше засуджений, офіційно не працює, тобто стійких соціальних зв`язків та офіційного, постійного джерела доходу не має, а отже може ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування). Крім того, враховуючи наявність непогашеної та не знятої у встановленому законом порядку судимості, що вказує на його схильність до вчинення злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення (ризик вчинення іншого кримінального правопорушення). Також суд встановив про продовження існування ризику: вплив обвинуваченого на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися. Ризик впливу на свідків є не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 369, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.01.2025 до 27.03.2025 включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_7