Справа № 314/5868/24
Провадження № 1-кс/314/1605/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000839 від «21» грудня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здомишель, Ратнівського району, Волинської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, який проходить військову службу на посаді водія 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 3 механізованого батальйону бригада № НОМЕР_1 в/ч НОМЕР_2 Збройних сил України, у військовому званні «сержант», одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 призначено на посаду водія 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ЗСУ, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 08 лютого 2025 року.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.

Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства, ОСОБА_4 , вчинив особливо тяжкий злочин проходячи військову службу на посаді водія 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ЗСУ, 20 грудня 2024 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, знаходячись на території тимчасового мешкання, розташованого за адресою: дачна ділянка АДРЕСА_2 , перебуваючи у приміщенні спальної кімнати дачного будинку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із військовослужбовцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займав посаду номера обслуги 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , маючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті останнього та бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв до рук вогнепальну зброю, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_4 , який закріплений за ОСОБА_8 , після чого тримаючи його у обох руках здійснив із вказаної автоматичної зброї у голову ОСОБА_8 один постріл, чим, спричинив тілесні ушкодження у вигляді одиночного вогнепального кульового поранення голови та тулубу з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів, в результаті чого військовослужбовець ОСОБА_8 помер на місці події, тим самим ОСОБА_4 умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що кваліфікується, як: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши учасників процесу слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра у тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

Так, обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 про вчинення вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 21.12.2024 під якого оглянуто територію домоволодіння, за адресою: дачна ділянка АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_8

- протоколом огляду місця події від 21.12.2024 в приміщенні Вільнянського бюро СМЕ, на трупі ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: одиночного вогнепального кульового поранення голови та тулубу з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів.

- протоколом огляду місця події від 21.12.2024 під якого оглянуто приміщення спальної кімнати дачного будинку АДРЕСА_2 , де окрім іншого, було виявлено та вилучено: гільз, кулю та сліди РБК.

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що є військовослужбовцем ЗСУ, перебуває на посаді старшого водія обслуги 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , бригада №118. Тимчасово у складі свого підрозділу дислокується в дачному будинку АДРЕСА_2 . Разом з ним в будинку мешкають: ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 20.12.2024 приблизно в 10.00 год. ОСОБА_9 повернувся з бойових позицій до вказаного будинку, де був лише ОСОБА_8 , так як ОСОБА_10 продовжував лишатися на бойових позиціях з 18.12.2024, а ОСОБА_4 протягом тривалого часу був на лікуванні у госпіталі. ОСОБА_8 в цей час сидів на ліжку у спальній кімнаті, тоді як свідок пішов відпочивати до іншої кімнати. Приблизно в 16.00 год. до будинку з госпіталю повернувся ОСОБА_4 , та, розклавши речі, побалакавши зі мною, почав розмову з ОСОБА_8 , який зайшов до нього в кухні. Згодом розмова останніх перейшла на підвищені тони і нецензурну лайку, підґрунтям якої стало халатне відношення ОСОБА_8 до побутових справ у відсутність побратимів вдома. Через деякий час хлопці ( ОСОБА_8 та ОСОБА_4 ) перемістилися у спальню, а свідок лишався у кімнаті, де відпочивав з самого початку. В процесі розмови хлопців ОСОБА_9 почув звук глухого хлопка (постріл) та згодом пішов до спальні подивитися, що відбувається. Там свідок побачив ОСОБА_4 , який стояв навпроти ліжка ОСОБА_8 і тримав у руках автомат Калашнікова, а ОСОБА_11 лежав на ліжку в положенні напівсидячи і не подавав ознак життя. Свідок зрозумів, що ОСОБА_12 застрелив ОСОБА_11 , але намагаючись лишитися не поміченим через страх, запита у ОСОБА_12 що сталось, на що останній повідомив, що під час конфлікту, ОСОБА_11 направив на нього свій автомат, а він в свою чергу вдарив його, та забрав його зброю. В подальшому про вказану подію було повідомлено керівництво.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що на даний час він проходить службу в ЗСУ в/ч НОМЕР_2 на посаді головного сержанта. 20.12.2024, приблизно після 16:00 годин, до нього додому, де він тимчасово мешкає: дачна ділянка АДРЕСА_3 , прийшов його підлеглий військовий ОСОБА_4 який повідомив що приблизно 20 хвилин назад, коли він перебував вдома де мешкає: дачна ділянка АДРЕСА_2 , між ним та ОСОБА_8 відбувся конфлікт, який переріс у них в боротьбу, під час чого ОСОБА_8 взявся за свою автоматичну зброю яка була поряд, та коли вони почали боротись, ОСОБА_4 спробував відібрати у нього його зброю, та коли відібрав її здійснив постріл в голову ОСОБА_8 , в результаті чого, останній мертвий, та знаходиться у своїй кімнаті на ліжку. Свідок вирішив перевірити його слова, та вони з ним разом пішли до них додому. При цьому, під час бесіди, ОСОБА_4 повідомив, що після того, як він застрелив ОСОБА_11 з його зброї, був один постріл, тому він в магазин автомату потерпілого спорядив патроном (скоріш за все трофейним), і зброю залишив біля трупу. Коли вони прийшли за вищевказаною адресою, свідок зайшов у будинок, де дійсно в спальній кімнаті, на ліжку, в положенні напівсидячи, виявив тіло ОСОБА_8 , при цьому у нього в області лиця, а саме роту була кров. Після цього, було повідомлено керівництву та в поліцію.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 21.12.2024, приблизно о 07:49 годин, ним було повідомлено до поліції фак смерті військовослужбовця ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового слідства та суду;

-незаконно впливати на свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, тож усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який наразі проходить службу у Збройних силах України, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з використанням умов та порядку несення військової служби та використанням повноважень військовослужбовця.

Слідчий суддя на підставі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки інші види запобіжних заходів не забезпечать виконання обов`язків підозрюваним.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 182-183, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 21.12.2024.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 18 лютого 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

23.12.2024