Провадження №1-кс/522/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001704 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 , належало гр. ОСОБА_5 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Реєстрація права власності проведене державним реєстратором Великодолинської селищної ради ОСОБА_6 , індексний номер рішення: 74090286 від 12.07.2024 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, від 10.06.2024, технічного паспорту ТІ01:НОМЕР_2 від 11.07.2024 видавник ЄДЄСББ.

Водночас відповідно до інформації наданої Департаментом міського господарства Одеської міської ради після оформлення документів КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради на розгляді в департаменті знаходилась приватизаційна справа на квартиру АДРЕСА_3 , за результатами якого було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 на вказану квартиру та винесено розпорядження № 251588 від 10.06.2024.

Однак Приморською районною адміністрацією жодних договорів найму житла за вказаною адресою та ордерів для вселення громадянину ОСОБА_5 не видавала.

Таким чином, територіальна громада м. Одеси спірну квартиру будь-яким особам не виділяла, правовстановлюючі документи не оформлювались, а отже квартира АДРЕСА_3 вибула з володіння власника (територіальної громади м. Одеси) не з її волі, а іншим злочинним шляхом.

Враховуюче викладене, внаслідок проведення реєстрації права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 на підставі документів, які не є правовстановлюючими, остання незаконно вибула із комунальної власності міста Одеса.

Згідно положень ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житло.

Згідно із ст. 61 ЖКУ, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Користування жилим приміщенням здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, укладання якого відноситься до компетенції житлово-експлуатаційної організації.

Далі, на підставі договору купівлі-продажу № 696 від 16.08.2024, посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу ОСОБА_7 , ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_2 .

Державна реєстрація права власності ОСОБА_8 (індексний номер рішення 74624081) проведена 16.08.2024 приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Вказане може свідчити про підроблення офіційних документів, які видаються юридичними та іншими особами, які мають право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають права, за попередньою змовою групою осіб, з метою використання їх для реєстрації права власності на вказану житлову квартиру загальною площею 70 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , тобто про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

11.12.2024, об`єкт нерухомості, а саме: житлова квартира АДРЕСА_3 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 100, загальною площею 70 кв.м., яке на праві приватної власності належить громадянки України ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2024, постановою про залучення до справи у якості речових доказів по кримінальному провадженню № 0001704 від 04.12.2024, визнано речовим доказом.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися.

Власник майна в судове засідання не викликався, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна (ч.2 ст.172 КПК України).

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правові підстави для арешту майна в контексті наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Встановлено, що СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001704 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України.

Обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, а саме: витягом з ЄРДР, постановами, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, постановою про визнання квартири речовим доказом та іншими зібраними доказами.

Крім того, судом встановлено, що обставини, викладені в клопотанні слідчого, можуть свідчити про підроблення офіційних документів, які видаються юридичними та іншими особами, які мають право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають права, за попередньою змовою групою осіб, з метою використання їх для реєстрації права власності на вказану житлову квартиру загальною площею 70 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , тобто про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Окрім того, вищезазначений об`єкт нерухомості постановою старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 11.12.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене є достатньо підстав вважати, що зазначене нерухоме майно може бути використано для забезпечення збереження в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Правові підстави для арешту майна в контексті розумності та співрозмірності обмеження права власності із врахуванням наслідків арешту майна.

Слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, які станом на теперішній час вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою забезпечення збереження в якості речового доказу у кримінальному провадженні та проведення в подальшому необхідних експертних досліджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100), який згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належить ОСОБА_8 , заборонивши відчуження та проведення будь-яких реєстраційних дій.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0001704.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

06.01.2025