Провадження № 1-в/643/468/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про усунення протиріч, що виникають при виконанні вироку Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2024 року у справі № 643/12514/24,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року до Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про усунення протиріч, що виникають при виконанні вироку Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2024 року.

У клопотанні зазначено, що 06.12.2024 року до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Московського районного суду м. Харкова від 31.10.2024 року відносно гр. ОСОБА_5 . Вирок набрав законної сили 03.12.2024.

06.12.2024 мною провідним інспектором Салтівського районного відділу з питань пробації було здійснено вихід за адресою мешкання засудженого, двері квартири ніхто не відчинив з сусідами поспілкуватися не вдалося, виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 13.12.2024 року було залишено в дверях квартири.

Паралельно неодноразово були здійснені телефонні дзвінки на номер телефону засудженого, який був вказаний у розпорядженні суду: , однак телефон вимкнений. Також цього дня було здійснено телефонний дзвінок дільничній з номеру: НОМЕР_1 на номер: НОМЕР_2 під час бесіди остання повідомила, що гр. ОСОБА_5 25.10.2024 було затримано співробітниками військової служби правопорядку, оскільки останній військовослужбовець, який самовільно залишив військову частину.

Згідно інформації, яка міститься в мотивувальній частині вироку гр. ОСОБА_5 військовослужбовець, звання солдат, перебував на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 військова служба якого призупинена та вважається таким, що не виконує (не несе) обов`язки військової служби (підстава внесення відомостей до ЄРДР №000645 за фактом самовільного залишення військової частини).

06.12.2024 було направлено запит до військової частини НОМЕР_3 . 10.12.2024 Салтівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було отримано відповідь з відповідними документами від вищевказаної військової частини, та встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є солдатом, якому на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 114-1 та 144-2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (зі змінами) призупинено військову службу як такому, що самовільно залишив військову частину та не виконує обов`язки військової служби. Згідно повідомлення командира ВЧ НОМЕР_4 від 04.12.2024 №1687/1/11090, солдату ОСОБА_5 , продовжено військову службу та зараховано на всі види забезпечення до військової частини НОМЕР_4 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 344 від 01.12.2024.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Та лише ст. 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені підстави звільнення з військової служби. А отже гр. ОСОБА_5 є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину, та який згідно наданої інформації не був звільнений, а лише якому було призупинено військову службу.

Керуючись ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

У зв`язку з тим, що під час винесення вироку суду вищезазначена інформація не була врахована та на підставі ч. 3 ст. 61 КВК України, ст. ст. 537, 539 Кримінально процесуального кодексу України, направляємо матеріали відносно засудженого ОСОБА_5 для вирішення питання щодо усунення протиріч, що виникають при виконанні вироку суду.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2024 року призначено зазначене клопотання до судового розгляду та викликано учасників провадження.

У судове засідання ОСОБА_5 не прибув, повідомлявся належним чином.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила здійснювати розгляд клопотання без її участі та зазначила, що не вбачає протиріч під час виконання вироку.

Представник заявника у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Суд, розглянувши клопотання, встановив таке.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Вказаний вирок набрав законної сили 03 грудня 2024 року та цього ж дня був направлений для виконання до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Звертаючись до суду з клопотанням, заявник посилається на неврахування судом під час ухвалення вироку інформації щодо обставини про те, що ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Оскільки на час ухвалення вироку, ОСОБА_5 не був військовослужбовцем строкової служби, відтак з урахуванням положень ст. 61 КК України, покарання призначене судом відповідає вимогам кримінального закону.

Труднощі виконання вироку не можуть свідчити про наявність протиріч чи викликати всякого роду сумніви, оскільки чинним законодавством чітко регламентовано порядок виконання покарання у виді обмеження волі.

Оскільки вирок Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2024 року є чітким та зрозумілим, відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання клопотання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про усунення протиріч, що виникають при виконанні вироку Московського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2024 року у справі № 643/12514/24.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7