Справа № 177/2723/24
Провадження № 1-кп/177/106/25
У Х В А Л А

Іменем України

04.02.2025 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000202 від 01.08.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України, щодо обвинуваченого:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Томаківка Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, який утриманців не має, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Криворізьким районним судом здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з обвинувального акта, ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , підрозділ, якої дислокувався за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи на посаді командира гармати 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», діючи в умовах воєнного стану, із прямим умислом, із мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, 10.06.2023 був відсутнім під час перевірки особового складу, тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини, за адресою: АДРЕСА_3 , командуванню про причини свого вибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, та був відсутній на військовій службі до 02.11.2024, поки не був затриманий слідчим у порядку ст. 191 КПК України, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками самовільного залишення військової частини військовослужбовцем (окрім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його бажанням продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , командир якої надав згоду на зарахування його до цієї військової частини.

Обвинувачений повідомив, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з бажанням продовжувати військову службу, усвідомлює необхідність з`явлення до військової частини для продовження проходження військової служби, що відповідає його внутрішній волі. Клопотання заявлено ним добровільно, без будь-якого примусу.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 та просила його задовольнити. Вказала, що обвинуваченому роз`яснено підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з його бажанням продовжувати військову службу, вони для останнього є зрозумілими, а клопотання заявлено добровільно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти прийняття письмової згоди командира ВЧ НОМЕР_2 від 28.01.2025 № 80/1081 та вважав за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його бажанням продовжувати військову службу.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як визначено ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким обвинуваченим.

Письмовою згодою від 28.01.2025 № 80/1081, командир військової частини НОМЕР_3 , надав свою згоду на подальше проходження військової служби обвинуваченим ОСОБА_2 у цій військовій частині.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 підтвердив своє бажання продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

Судом установлено, що обвинувачений до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України раніше не притягався, що підтверджується матеріалами справи (а.п.46).

На виконання вимог ч. 3 ст. 285 КПК України, судом роз`яснено обвинуваченому суть висунутого обвинувачення, нереабілітуючу підставу звільнення від кримінальної відповідальності й відповідні правові наслідки, а також його право відмовитись від закриття кримінального провадження та наполягати на проведенні судового розгляду в повному обсязі в загальному порядку.

При цьому обвинувачений у судовому засіданні ствердив про розуміння ним суті висунутого щодо нього обвинувачення й підстави звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави та наполягав на задоволенні заявленого клопотання.

На підставі викладеного, ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 уперше вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України, добровільно звернувся з клопотанням про свій намір продовжувати проходження військової служби, та за наявності згоди командира військової частини на продовження проходження такою особою військової служби, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з чим, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 288 КПК України, у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, зокрема після закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 слід звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Керуючись ст. ст. 203, 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000202 від 01.08.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , - закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 , після набрання цієї ухвали законної сили, невідкладно поновити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі у військову частину НОМЕР_3 , для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цієї ухвали законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 , для продовження проходження військової служби.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та негайно звільнити останнього з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1