ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1231/24 Номер провадження 11-кп/814/820/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №50000342 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 03.09.2024,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Халтуріно Карлівського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 20 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

20.08.2022 близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на вулиці Богдана Хмельницького в селі Мартинівка Мартинівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, підійшов до ОСОБА_9 та наніс один удар кулаком правої руки в область його обличчя, з лівої сторони і декілька ударів в область тулуба та ребер з лівої сторони, а також декілька ударів ногами в область стегон, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі потерпілий просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виключити посилання на пом?якшуючу обставину, а саме щире каяття та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 50 000 грн моральної шкоди.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що місцевий суд при призначенні покарання не врахував думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому реальне покарання та те, що обвинувачений вчинив насильницькі дії під час виконання громадського обов?язку.

Вважає, що суд помилково врахував обставиною, що пом?якшує покарання щире каяття, оскільки обвинувачений не попросив вибачення перед потерпілим, не вчинив дій на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Також суд не зазначив мотивів часткового задоволення цивільного позову.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, потерпілого та його представника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ніким із учасників провадження не оспорюється, докази стосовно фактичних обставин кримінального провадження місцевим судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, його майнового стану, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Встановивши доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні, безпосередній причинний зв`язок між неправомірним діянням обвинуваченого та завданою моральною шкодою, конкретні обставини справи, а саме, що потерпілий внаслідок протиправних дій обвинуваченого отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, через що зазнав фізичного болю та страждань та лікувався протягом тривалого часу, змушений був змінити свій уклад життя у зв`язку із неможливістю вести активний спосіб життя. Тому, врахувавши принципи пропорційності, законності, виваженості, розумності та справедливості, врахувавши моральні страждання, які зазнав потерпілий від кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційні вимоги потерпілого щодо стягнення моральної шкоди та визначити її суму в розмірі 50 000 грн.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, яке є нетяжким; обставини кримінального правопорушення та його наслідки для потерпілого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, яка є особою з інвалідністю, за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на даний час здійснює догляд за вказаною дитиною, яка є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; обставини, які пом?якшують покарання, а саме щире каяття, та відсутність обставин, які його обтяжують.

Крім того, суд врахував висновок Полтавського районного сектору №3 Філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області відповідно до якого ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб є середнім та виправлення особи можливе без його позбавлення чи обмеження волі.

Також із урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, перебування на його утриманні малолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю, за якою ОСОБА_8 здійснює догляд, за відсутності обставин, що обтяжують покарання та наявності обставини, що його пом?якшує - щире каяття, та висновку органу пробації, місцевим судом правильно призначено ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України та звільнено від його відбування з іспитовим строком.

Апеляційні доводи потерпілого про відсутність у обвинуваченого щирого каяття в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_8 визнав свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не оспорював його обставин, у зв?язку з чим кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, висловлював щирий жаль з приводу своїх дій, визнав моральну шкоду та намагався її відшкодувати, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_8 щирого каяття.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, в межах санкції інкримінованої статті, із застосуванням ст. 75 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 03.09.2024, щодо ОСОБА_8 змінити.

Збільшити розмір моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4