провадження №: 1-кс/752/9590/24
У Х В А Л А

про арешт майна

12.12.2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001138, відомості щодо якого внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся прокурор із вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке вилучене 06.12.2024 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: витяги з реєстрів територіальних громад, довіреності, заяви які завірені нотаріально, договори купівлі-продажу транспортних засобі, копії довіреностей та витягу з реєстру довіреностей які належать ОСОБА_4 на 19 аркушах; витяг з інформаційного порталу «Армор» на 1 аркуші; банківську карту «А-Банк» НОМЕР_1 ; слоти до сім карт «Lifecell», «Київстар», «Водафон», у кількості 4 шт., до номерів: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та слот з номером НОМЕР_5 4 (чотири) шт.; талон на транспортний засіб -скутер Sukida; військовий квиток Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 ; 2 (два) ключі до автомобіля Hyundai з 2 (двома) додатковими ключами сигналізації на зв`язці.

Разом з цим, прокурор обґрунтовує клопотання тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за №0001138, відомості щодо якого внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 12 лютого 2024 року ОСОБА_7 познайомилась із ОСОБА_4 , за невеликий проміжок часу спілкування ОСОБА_4 був обізнаний про майновий стан ОСОБА_7 . Після чого, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 . При цьому, ОСОБА_4 з метою скритності почав входити у довіру ОСОБА_7 шляхом більш частішого спілкування та обдаруванням різними речами.

Також, ОСОБА_4 позиціонував себе як успішного бізнесмена, який займається купівлею-продажом транспортних засобів та будівництвом, про що неодноразово наголошував ОСОБА_7 що вона має можливість інвестувати грошові кошти у його діяльність щодо купівлі-продажу транспортних засобів, для подальшої її реалізації за вищою ціною, з метою отримання прибутку, при цьому розмір прибутку залежав від суми вкладених коштів у зазначену діяльність.

В подальшому, у квітні 2024 року ОСОБА_4 з метою приховування свого злочинного умислу на незаконне збагачення шляхом обману, а також подальшим використовуванням довіри ОСОБА_7 запропонував останній придбати (оформити) транспортний засіб на себе, з метою подальшого перепродажу за більш вигідною ціною, при цьому не вкладаючи власних грошових коштів на придбання, пояснюючи це тим що, має намір співпрацювати та заробляти грошові кошти спільно.

Таким чином, 06.04.2024 ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні ТСЦ №8046 будучи впевненою у намірах та доброчесності ОСОБА_4 уклала із раніше невідомою особою - ОСОБА_11 договір купівлі-продажу 8046/2024/4425665, щодо набуття права власності на транспортний засіб марки та моделі «Nissan Tida» д.н.з. НОМЕР_6 , при цьому під час проведення реєстраційних дій ОСОБА_7 супроводжував ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_4 одразу після проведення реєстраційних дій у ТСЦ №8046 повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання довіреності на ім`я останнього щодо розпоряджання майном, а саме транспортним засобом марки та моделі «Nissan Tida» д.н.з. НОМЕР_6 . В цей же час, ОСОБА_4 перебуваючи поблизу ТСЦ №8046 разом із ОСОБА_7 відвідали приватного нотаріуса в якого ОСОБА_7 надала довіреність щодо розпоряджання майном - транспортним засобом.

В подальшому, ОСОБА_4 маючи на меті злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом обману, повідомив ОСОБА_7 про вигідну пропозицію щодо інвестування грошових коштів, а саме придбання транспортного засобу марки та моделі «Mazda CX-7» д.н.з. НОМЕР_7 , 2007 року випуску, за 5250 доларів США, при цьому зі слів ОСОБА_4 середньо-ринкова вартість такого автомобіля становила 9000-10000 доларів США, за умови виконання певних незначних косметичних робіт із автомобілем. При цьому, за висунутими умовами ОСОБА_4 прибуток ОСОБА_7 з продажу вказаного автомобіля мав становити 1000 доларів США.

Після того, 10.04.2024 ОСОБА_7 будучи впевненою в правдивості намірів ОСОБА_4 щодо зайняття спільною діяльністю з продажу автомобілів та отримання від цього прибутку, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса за адресою: Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. А. Шалімова, більш точного місця органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливим, уклала довіреність із невідомою раніше особою - ОСОБА_13 щодо можливістю розпоряджання майном - транспортним засобом марки та моделі «Mazda CX-7» д.н.з. НОМЕР_7 , 2007 року випуску, без проведення реєстраційної дії у ТСЦ, після цього на вимогу ОСОБА_4 надала ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 5250 доларів США.

В цей час, перебуваючи за вказаною вище адресою ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання довіреності на ім`я останнього щодо розпоряджання майном - придбаним автомобілем, що остання і зробила. Одразу після надання довіреності, ОСОБА_4 забрав придбаний автомобіль під приводом здійснення його ремонту та підготовки до продажу.

Після чого, в середині квітня 2024 року, ОСОБА_4 продовжуючи злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом обману, повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання 2000 доларів США, які останній вкладе у будівництво та поверне їх у строк до 4 діб. В той же день, більш точної дати та часу органом досудового встановити не виявилось за можливим ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , будучи впевненою в правдивості намірів ОСОБА_4 надала останньому грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Таким чином, своїми умисними діями завдав значної шкоди.

06.12.2024 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського р-н суду м. Києва, у період часу з 09 год. 07 хв. по 10 год. 55 хв. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вищевказані речі та документи, про що зазначено у протоколі обшуку.

Разом з цим, 06.12.2024 винесено слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 постанову про визнання вищевказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0001138.

Враховуючи вищевикладене, вищезазначені речі та документи мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду відповідних експертиз, у зв`язку з цим, прокурор просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання слідчий групи слідчих подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просив розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника майна та його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2024 надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_15 , з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як слідчим, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 06.12.2024 за вищевказаною адресою, у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказані речі та документи, про що зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, прокурор подав вказане клопотання про арешт майна 06.12.2024, що підтверджується конвертом та витягом із трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», а зареєстровано в суді- 11.12.2024, що підтверджується відміткою на поданому клопотанні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 від 06.12.2024 вилучені речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001138.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені речі та документи за вищевказаною адресою, відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнані речовими доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, наявність суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, обставин вчинення кримінального правопорушення, наслідки, правові підстави для накладення арешту, вважає клопотання прокурора обґрунтованим, оскільки у разі не накладення арешту на вищевказані речі та документи може призвести до непередбачуваних наслідків, у тому числі до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення речових доказів по кримінальному провадженню, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вказані речі та документи, з метою збереження речових доказів, у зв`язку із цим клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001138, відомості щодо якого внесені 04.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України на майно, яке вилучене 06.12.2024 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: витяги з реєстрів територіальних громад, довіреності, заяви які завірені нотаріально, договори купівлі-продажу транспортних засобі, копії довіреностей та витягу з реєстру довіреностей які належать ОСОБА_4 на 19 аркушах; витяг з інформаційного порталу «Армор» на 1 аркуші; банківську карту «А-Банк» НОМЕР_1 ; слоти до сім карт «Lifecell», «Київстар», «Водафон», у кількості 4 шт., до номерів: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та слот з номером НОМЕР_5 4 (чотири) шт.; талон на транспортний засіб -скутер Sukida; військовий квиток Республіки Азербайджан на ім`я ОСОБА_4 ; 2 (два) ключі до автомобіля Hyundai з 2 (двома) додатковими ключами сигналізації на зв`язці.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1