Справа № 331/2512/24
Провадження № 1-кп/331/479/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 04.04.2024 року,за №0000242 від 27.06.2024 року, за №0000092 від 05.08.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, який на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.05.2023 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України та ст. 309-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження дії щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор обґрунтовуючи клопотання послався на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення. Зауважила, що будь-який інший запобіжний захід не зможе гарантувати належної поведінки обвинуваченого. Окрім того, звернула увагу на те, що обвинувачений не має місця роботи, а отже не має легального доходу, в нього відсутні соціальні зв`язки, а також просила зауважити, що обвинувачений проживав разом із потерпілою стосовно якої вчиняв домашнє насильство, через що змінити запобіжний захід на будь-який, а тим паче домашній арешт буде недоцільно. ОСОБА_4 зневажливо поставився на вимоги суду щодо заборони контактів із потерпілою та перебування з останньою в місці сумісного проживання, що характеризує його з негативної сторони, невиконання обов`язку щодо проходження програми для кривдників, що призвело до скерування відносно останнього обвинувального акту за ст. 390-1 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказав на необґрунтованість ризиків, зазначених прокурором, а саме, посилався на той факт, що безпідставно стверджувати про те, що ОСОБА_4 буде переховуватись від суду, адже правоохоронні органи знають його місце проживання.

Потерпіла не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт за об`єднаними матеріалами, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043 від 04.04.2024 року,за №0000242 від 27.06.2024 року, за №0000092 від 05.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1, ст. 126-1 КК України. Запобіжний захід на досудовому слідстві ОСОБА_4 не обирався. Під час розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в судові засідання, причин поважності своїх неявок не пояснив, через що у судовому засіданні 25 липня 2024 року судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Ухвалою від 17.09.2024 року через невиконання обов`язків, покладених на ОСОБА_4 судом, відносно останнього було змінено запобіжний захід на тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних в`язків, відсутність утриманців.

Наявність ризику переховування підтверджується серед іншого і поведінкою ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження в суді, а саме його ігнорування судових викликів, попри те, що він достовірно знав про перебування обвинувального акту на розгляді.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як високий, оскільки обвинувачений не працевлаштований, раніше притягався до кримінальної відповідальності. Окрім того, ОСОБА_4 після надходження обвинувального акту до суду продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, через що до суду було скеровано обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ст. 390-1 КК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості незаконного впливу на потерпілу із свідками, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 04 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 08 листопада 2024 року о 15 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1