г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1354/24
Номер провадження 1-кп/213/45/25
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14 кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час утримується у державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2, раніше судимий:

- 04.10.2006 вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 26.07.2007 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 04.03.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 20 днів;

- 05.07.2010 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 05.05.2012 року за відбуттям строку покарання;

- 11.10.2012 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

- 23.07.2013 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

-16.01.2014 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, чч.1,4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 27.06.2017 року за відбуттям строку покарання,

- 22.02.2021 вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений 14 жовтня 2022 року за відбуттям строку покарання,

- 13.12.2023 вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України

(кримінальне провадження №0000567 від 05.11.2023 року),

за участі сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні:

- прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з набранням законної сили 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024;

- обвинувачений та захисник підтримали позицію прокурора та просили закрити кримінальне провадження.

Суд заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи у період часу приблизно з 15:00 годині 02.11.2023 по 18:00 годину 02.11.2023 в приміщенні квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , з прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном - усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, під час спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 використовуючи особисті довірчі стосунки з потерпілим, ОСОБА_3 попросив у потерпілого ОСОБА_6 , належну останньому колонку Bluetooth Носо СН 10 чорного кольору вартість якої становить 557,60 грн., заздалегідь не збираючись її повертати. Будучи переконаним в тому, що розпоряджається своїм майном з власної волі та не на шкоду своїм інтересам, потерпілий ОСОБА_6 , добровільно надав ОСОБА_3 вищевказану колонку Bluetooth, після чого, ОСОБА_3 , заволодівши вказаним майном, повторно, шляхом зловживання довірою, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись вказаним майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 557,60 грн.

Крім того, 08.11.2023 року приблизно о 8:30 годині ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території району Матрьонівки по вулиці Наливайка 19, що розташована в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу, з прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном - усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, під час зустрічі з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 використовуючи особисті довірчі стосунки з потерпілим, ОСОБА_3 попросив у потерпілого ОСОБА_7 , належну останньому акумуляторну пилу Kraissmann1521 АКS 20/2 (20V) блакитного кольору вартість, якого 2058,30 грн., заздалегідь не збираючись її повертати. Будучи переконаним в тому, що розпоряджається своїм майном з власної волі та не на шкоду своїм інтересам, потерпілий ОСОБА_7 , добровільно надав ОСОБА_3 вищевказану акумуляторну пилу Kraissmann, після чого, ОСОБА_3 , заволодівши вказаним майном, повторно, шляхом зловживання довірою, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись вказаним майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 2058,30 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Станом час вчинення кримінальних правопорушень, викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 2684 грн.

Частина 7 ст.42 Закону України «Про правотворчу діяльність» передбачає, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн., а отже суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки вартість викраденого майна становить 557,60 грн. та 2058,30 грн.

Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував, наслідки такого закриття йому роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Тому суд вважає за необхідне направити матеріали відповідному органу поліції для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа №598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого закривається на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого з нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

Таким чином, процесуальні витрати у справі за проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 371, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження №0000567 від 05.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Копію даної ухвали направити до відділення поліції №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо якого закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази та документи:

- портативну музичну колонку hoco НС 10 чорного кольору, коробку від портативної музичної колонки TRUE WIRELESS SPEAKER hoco НС 10 чорного кольору та чеки на її придбання (т.2 а.с.19,25,26,50,51) - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

- договір про надання фінансового кредиту, закладу №KR-4.49091/0 від 03.11.2023 та інформацію на цифровому диску "СD-R" із записом з камери відео спостереження за 03.11.2023 з приміщення ломбарду за адресою: проспект Поштовий 43, м. Кривий Ріг (т.2 а.с.29,30,31) - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження;

- кейс сірого кольору в комплекті з акумуляторною ланцюговою пилою Kraissmann 1521, зіп-пакетом із металевим ланцюгом, зарядним пристроєм та ключом для монтажу шини та ланцюга, а також коробку та накладну від акумуляторної ланцюгової пили Kraissmann 1521 (т.2 а.с.134,135,146,147,182) - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 ;

- договір про надання фінансового кредиту, закладу №KR-4.49169/0 від 08.11.2023 та інформацію на цифровому диску "СD-R" із записом з камери відео спостереження за 08.11.2023 з приміщення ломбарду за адресою: проспект Поштовий 43, м. Кривий Ріг (т.2 а.с.150,151,152,195) - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення:

- судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/47325-ТВ від 26.12.2023 в розмірі 4543,68 грн.;

- судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-23/47326-ТВ від 26.12.2023 в розмірі 6058,24 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_8