Справа № 190/2021/24
Провадження №1-в/190/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про приведення вироку у відповідність до нового закону,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо декриміналізації його діяння за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2024 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, клопотання підтримали та просять його задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо приведення вироку у відповідність до діючого законодавства.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що він відбуває покарання за вироком суду в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», що надає П`ятихатському районному суду право розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що 30.10.2023 року ОСОБА_4 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Кривого Рогу за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислювати з 16.09.2023 року. Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою группою осіб, в умовах воєнного стану. Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 2300,00 грн. Подія злочину відбулась16.09.2023 року.

20.05.2024 року вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Кривого Рогу від 30.10.2023 та визначити остаточно покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання з 16.09.2023 року. Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_4 вчинив таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, за попередньою змовою группою осіб, в умовах воєнного стану. Своїми діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму 5000 грн. та 3476,00 грн.

23.12.2024 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.162 КК України до двох років обмеження волі; на підставі ч.4 ст.70 КК ОСОБА_4 остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - по даній справі та за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2024 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі. У строк відбування покарання зараховано строк покарання відбутий за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.05.2024 року. Вирок набрав законної сили 23.01.2025 року.

Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року зазначена сума становить 2684,00 грн.

Зважаючи на те, що згідно вироку Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2024 року ОСОБА_4 заподіяв матеріальної шкоди потерпілим на суму 5000,00 грн. та на суму 3476 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян, відтак вчинені ним діяння є кримінально караними.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_4 є таким, що задоволенню не підлягає.

Водночас враховуючи, що сума збитку, яку спричинив ОСОБА_4 потерпілому за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 року є меншою ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за даним вироком на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо декриміналізації його діяння за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2024 року, - відмовити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженим по вироку Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.12.2024 року призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2024 року, - у вигляді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.12.2024 року залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1