1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2581/25 1-кс/335/1116/2025
02 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.
При невставлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці ОСОБА_5 , за попереднього змовою з службовими особами невстановленого територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи обізнаним про наявність вищевказаних обмежень, керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років через державний кордон України, шляхом виготовлення офіційних документів, які містять завідома неправдиві відомості про стан здоров`я чоловіків призивного віку та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України.
Суть злочинної діяльності полягала в наступному:
- підшукування осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України;
- сприянні виготовлення документів про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, шляхом внесення завідома неправдивих відомостей про проходження військово лікарської експертизи, діагноз, непридатність до проходження військової служби з виключенням з військового обліку вказаних громадян України призовного віку;
- організація передання вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості, громадянам України призовного віку, які планували незаконно перетнути державний кордон України, шляхом їх передання з рук в руки;
- отримання від осіб чоловічої статі призивного віку грошових коштів за сприяння виготовлення документів, що унеможливлюють проходження військової служби та надають можливість чоловікам призивного віку безперешкодно перетнути державний кордон України.
Таким чином у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який достовірно знаючи, про те, що після введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану і розуміючи заборону виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, виключно з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів.
Не пізніше 10.02.2025 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи корисливий мотив, запропонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особі чоловічої статі призовного віку, який мав намір перетнути державний кордон під час воєнного стану, введеного в Україні, свою допомогу у вирішенні цього питання, а саме сприяти останньому в його незаконному переміщенні через державний кордон України.
Того ж дня, з метою отримання грошових коштів у сумі 2050 грн. за підготовку виготовлення документів про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку останнього, ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 реквізити банківської картки, яка знаходиться у його користуванні.
10.02.2025 о 17 год. 33 хв. ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_5 за початок організації процедури виготовлення документів про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку з метою перетину державного кордону України зі своєї банківської картки здійснив грошовий переказ у сумі 2050 грн. на запропоновану ОСОБА_5 банківську картку.
Після цього ОСОБА_5 через месенджер WhatsApp 18.02.2025 о
16 год 00 хв. зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_6 , який користується номером НОМЕР_2 та запропонував зустріч цього ж дня о 18 год. 00 хв. за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 з метою обговорення плану дій, щодо сприяння виготовлення документів з невстановленого ТЦК та СП, що надають можливість безперешкодно перетнути державний кордон України.
17.03.2025 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 через месенджер WhatsApp, зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_6 , який користується номером НОМЕР_2 та повідомив, що для продовження виготовлення документів про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку останньому потрібно переказати на банківську картку відкриту у
АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 4000 грн.
17.03.2025 о 15 год. 48 хв. ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_5 за продовження організації процедури виготовлення документів про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку з метою перетину державного кордону України здійснив грошовий переказ у сумі 2050 грн. на запропоновану ОСОБА_5 банківську картку.
30.03.2025 приблизно о 15 год 00 хв ОСОБА_5 через месенджер WhatsApp, зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_6 , який користується номером НОМЕР_2 , та надав поради останньому щодо передачі йому копій особистих документів, а саме: копію паспорта громадянина України, копію картки платника податків, копію посвідчення про приписку до призовної дільниці, копія витягу з державного демографічного реєстру та грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США., які необхідні для оформлення медичних документів, постановки діагнозів, та документів, що надають підстави виїхати за межі державного кордону України. Для отримання вище зазначених документів та грошових коштів у сумі 2 000 доларів США з метою оформлення документів ОСОБА_6 , що нададуть можливість виїзду за межі державного кордону України, запропонував останньому зустріч 31.03.2025.
В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, 31 березня 2025 року, приблизно о 14 год 40 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_6 документи необхідні для подальшого виготовлення документів, які містять завідома неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України документи, а саме: копію паспорта громадянина України, копію картки платника податків, копію посвідчення про приписку до призовної дільниці, копія витягу з державного демографічного реєстру та грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США та запевнив останнього, що передасть вищезазначені данні та грошові кошти невстановленим досудовим розслідуванням особам з метою виготовлення документів військово-лікарської комісії про проходження військово-лікарської експертизи на непридатність до проходження військової служби, з подальшим виключенням з військового обліку, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тому що був затриманий працівниками поліції під час отримання грошових коштів.
31 березня 2025 року о 14 годині 45 хвилини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України. Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 в період часу з 16 години 54 хвилин до 17 години 18 хвилин було виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone XS» в корпусі чорного кольору (має пошкодження у вигляді розбиття задньої частини корпусу), IMEI невідомий в чохлі; сім картку, на якій мається напис « НОМЕР_4 ».
01.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.
Посилаючись на те, що вилучений мобільний телефон та сім-картка можуть містити відомості, які можуть бути використанні як докази у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 використовував їх під час здійснення злочинної діяльності для здійснення дзвінків та листування з іншими невстановленими органами досудового розслідування особами, зокрема з військовозобов`язаними громадянами України чоловічої статі, які в умовах воєнного стану, під час мобілізації за грошову винагороду, за сприяння підозрюваного ОСОБА_5 у незаконний спосіб (шляхом отримання та подальшого використання завідомо підроблених (неправдивих) офіційних документів, які є підставою для надання відстрочки, звільнення від несення (проходження) військової служби, зняття з військового обліку) отримали або мають на меті отримання можливості перетину державного кордону України, та те, що у разі незастосування арешту на зазначені речі існує ризик їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий просить накласти на них арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.
В судове засідання учасники провадження не з`явилися.
02.04.2025 прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій підтримала клопотання та просила розглядати його за відсутності слідчого та прокурора.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник також подали до суду заяву, в якій просили клопотання про арешт майна розглядати за їх відсутності. В заяві підозрюваний та захисник зазначили, що заперечують проти клопотання слідчого, оскільки телефон потрібний підозрюваному для повсякденного життя. Підозрюваний готовий добровільно надати слідчому телефон для огляду.
У зв`язку із неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, заяви прокурора та сторони захисту, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
31.03.2025 ОСОБА_5 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
В ході обушку затриманого слідчим виявлені та вилучені у останнього мобільний телефон «iPhone XS» в корпусі чорного кольору (має пошкодження у вигляді розбиття задньої частини корпусу), IMEI невідомий в чохлі; сім-картку з написом « НОМЕР_4 ».
Аналіз обставин кримінального правопорушення, викладених у клопотанні слідчого, фактичних даних, що містяться в протоколах допиту свідка ОСОБА_6 , дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку мобільний телефон «iPhone XS» та сім картка можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування арешту до вилученого у підозрюваного майна може призвести до його знищення, пошкодження, приховування, відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власника. Арешт майна сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження. Доводи підозрюваного щодо непричетності вилучених в нього речей до кримінального провадження мають бути перевірені в ході досудового розслідування.
З огляду на викладене, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «iPhone XS» в корпусі чорного кольору, який має пошкодження у вигляді розбиття задньої частини корпусу, IMEI невідомий в чохлі; сім картку на які мається напис « НОМЕР_4 », вилучені слідчим 31.03.2025 в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавивши їх власників (володільців) права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Копію ухвали вручити слідчому, прокуророві, підозрюваному.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 07 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1