Справа №155/1315/24
Провадження №1-кп/155/193/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 28 липня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бистровиця, Горохівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно ст.89 КК України не судимий, на утриманні в якого особи не перебувають, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в ніч з 26 липня 2024 року на 27 липня 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено ЗУ №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року та подальшим його продовження, переконавшись, що його дії будуть не помічені зі сторони інших осіб, шляхом відчинення дверей, проник в підсобне приміщення, звідки таємно викрав бензиновий тример зеленого кольору марки «VIPER», моделі «CG430B», вартість якого згідно висновку експерта становить 2400 гривень, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідуванні, вищезазначені дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, які виразилися у викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням в приміщення, вченій в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку у зв`язку з декриміналізацією Закону.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 7 ст. 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Під час судового розгляду справи судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 його право на закриття кримінального провадження в наведеній частині обвинувачення на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки шкоду потерпілому заподіяно на суму, меншу ніж 3028 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України не заперечував. Також вказав, що ним визнаються обставини викладені в обвинувальному акті і йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання проти закриття кримінального провадження в наведеній частині обвинувачення на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. В попередньому судовому засіданні вказував, що претензій матеріального та морального характеру не має, про міру покарання та результат розгляду провадження покладається на розсуд суду, а також не бажає притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ст. 162 КК України.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (Закон №3886-ІХ), яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки покращує становище особи.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Інкриміновані ОСОБА_3 діяння вчинені ним у 2024 році.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2024 року в розмірі 3028 грн.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2024 року становив 3028 гривень, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2024 році, настає, якщо вартість майна становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 3028гривня.

З урахуванням положень ст. 5 КК України, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за інкримінованому ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню, яким завдано шкоду на суму 2400 не може бути кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставину, що відбулась часткова декриміналізація вчинених обвинуваченим діянь через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження та розуміння ним наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав, позиції потерпілого, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284,369,371,372,376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження №0000223 від 28 липня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Витрати пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: бензиновий тример зеленого кольору марки «VIPER», моделі «CG430B» повернути за належністю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після набрання законної сили, копію ухвали направити прокурору для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1