ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000481 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вершино-Кам`янка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винним за ч. 1 ст. 358 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення при таких обставинах.

ОСОБА_8 в листопаді 2023 року, в денний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), перебуваючи у сквері по вул. Івана Авраменка, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, знайшов на землі військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.1990 року Долинським РВК в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який останній підняв, поклав до своєї кишені та не маючи на те законних підстав, став зберігати при собі з метою подальшого підроблення та використання, після чого, маючи умисел, направлений на підробку вищевказаного військового квитка та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де підробив бланк військового квитка серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.1990 р. Долинським РВК в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внісши до нього зміни у вигляді видалення первинної фотокартки власника, розміщеної на другій сторінці обкладинки, після чого поверх підложки первинної фотокартки вклеїв нову фотокартку із власним зображенням.

Згідно висновку експерта СЕ-19/104-24/44957- ДД від 13.11.2024 року в наданому військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданому 09.10.1990 р. Долинським РВК в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в первинний зміст документу вносились наступні зміни: верхній шар первинної фотокартки на другій сторінці обкладинки був видалений (відокремлений), після чого поверх підложки первинної фотокартки була вклеєна нова.

Крім того, ОСОБА_8 01.11.2024 р., приблизно о 13.10 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту «Вул. Івана Авраменка», що розташована поруч буд. № 2 по вул. Івана Авраменка в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, маючи за мету уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, при проведенні поліцейськими превентивних заходів, а саме перевірки документів згідно ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», видаючи себе та представляючись як ОСОБА_9 , 1972 року народження, маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.1990 р. Долинським РВК в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому верхній шар первинної фотокартки на другій сторінці обкладинки був видалений (відокремлений), після чого поверх підложки первинної фотокартки була вклеєна нова, реалізуючи раптово виниклий прямий умисел на вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явив поліцейському-водію Криворізького МВ УПО ОСОБА_10 , до числа функціональних обов`язків якого входить складання адміністративних матеріалів, завідомо підроблений документ, а саме військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий 09.10.1990 р. Долинським РВК в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використавши останній.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На вказаний вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню в частині призначеного покарання. Звертає увагу, що суд безпідставно при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 358 КК України не застосував положення ст. 69-1 КК України, оскільки відсутні обставини, що обтяжують покарання та наявні обставини, що пом`якшують покарання, а тому суд повинен був призначити покарання у виді не більше 2/3 максимального виду покарання за вказаною санкцією статті. Просить вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2024 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання; ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358 КК України призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України призначити покарання у вигляді 1 року 4 місяців обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 4 місяців обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком1 рік; покласти на ОСОБА_8 згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу.

Захисник не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В апеляційному порядку висновки суду щодо винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 не оскаржуються, у зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряється доведеність вини та правильність кваліфікації дій останнього.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ст. 370 КПК України про ухвалення рішення компетентним судом згідно з вимогами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні особою своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних положень закону України про кримінальну відповідальність та не застосував закон, який підлягає застосуванню, що у даному випадку є підставою для зміни вироку суду.

Так, обираючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, суд до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відніс щире каяття, визнання вину у повному обсязі. При цьому, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Злочинними діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду не заподіяно.

За вказаних обставин, при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, суд повинен був призначити покарання з урахуванням ст. 69-1 КК України та призначити покарання не більше двох третин максимального строку, тобто не більше ніж 1 рік 4 місяці обмеження волі.

Пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в даному конкретному випадку суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню - ст. 69-1 КК України, а тому вирок суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання підлягає зміні, що узгоджується з нормами чинного кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, а тому згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_8 положення ст. 69-1 КК України та звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, про що також просить прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2024 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України необхідно змінити в частині призначеного покарання, в іншій частині вирок залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2024 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358 КК України призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 358 КК України призначити покарання у вигляді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на ОСОБА_8 згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: