Провадження № 1-кп/686/1425/24
13 грудня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні неповнолітня дитина, непрацюючого, військовослужбовця, раніше судимого:
-03.05.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 3901 КК України на 1 рік пробаційного нагляду,
-05.07.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 3901, 71 КК України на 1 рік 2 місяці обмеження волі,
-06.09.2024 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 3901, 71 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі (покарання не відбуте),
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3901 КК України,
ОСОБА_5 умисно не виконав обмежувальний припис, будучи особою, щодо якої такий захід застосований судом, за наступних обставин.
Так, Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 11.03.2024 у цивільній справі № 686/6417/24 винесено рішення про видачу обмежувального припису строком на шість місяців, згідно з яким ОСОБА_5 заборонено: перебувати в місці проживання ОСОБА_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_6 , а саме: місце реєстрації ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_6 або контактування з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб, яке набрало законної сили та з яким ОСОБА_5 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом.
Однак, ОСОБА_5 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до якої видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, діючи умисно, 04.07.2024 о 17 год. 05 хв. та 11.07.2024 об 11 год. 30 хв. приходив до місця проживання своєї матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на зауваження не реагував та перебував у квартирі до приїзду працівників поліції.
Вищевказаними діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису, ОСОБА_5 порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження, а саме наблизився на відстань ближче 50 метрів до місця проживання матері ОСОБА_6 та спілкувався з нею, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
За умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосований судом, ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ст. 3901 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та показав, що дійсно він не виконав обмежувальний припис, виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 11.03.2024 строком на шість місяців, згідно з яким йому заборонено, зокрема, перебувати в місці проживання матері ОСОБА_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 04.07.2024 та 11.07.2024 приходив до вказаного місця проживання своєї матері, де перебував до приїзду працівників поліції.
За даними протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.07.2024 та 11.07.2024 ОСОБА_6 просила прийняти міри до сина ОСОБА_5 , який 04.07.2024 близько 17 год. 05 хв. та 11.07.2024 близько 11 год. 30 хв. відповідно перебував за адресою проживання: АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги обмежувального припису суду, справа № 686/6417/24 від 11.03.2024.
Згідно з довідками КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради №№ 741, 759 обвинувачений ОСОБА_5 04.07.2024 та 11.07.2024 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Факт перебування ОСОБА_5 04.07.2024 о 18 год. 10 хв. та 11.07.2024 о 12 год. 15 хв. за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксований та підтверджується відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських та даними протоколів їх огляду від 10.07.2024 та 11.07.2024 відповідно.
Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2024, постановленого у цивільній справі № 686/6417/24, виданий обмежувальний припис строком на шість місяців, згідно з яким ОСОБА_5 заборонено: перебувати в місці проживання ОСОБА_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_6 , а саме: місце реєстрації ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_6 або контактування з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб, яке набрало законної сили та з яким ОСОБА_5 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: матеріалами цивільної справи № 686/6417/24 та даними протоколу їх огляду від 10.07.2024; речовими доказами відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосований судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3901 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання. Він розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вчинив кримінальний проступок, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що характеризує обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Визначаючи вид покарання обвинуваченому, суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, всі відомості про особу обвинуваченого, позицію прокурора щодо призначення покарання і приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці та йому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 3901 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.09.2024, згідно з яким йому призначено покарання у виді 1 року 3 місяців обмеження волі, яке не відбуте повністю, тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На переконання суду таке покарання та принцип його призначення за сукупністю кримінальних правопорушень у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для призначення обвинуваченому менш суворого виду покарання, передбаченого ст. 3901 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду, а також звільнення ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який, будучи засудженим до такого виду покарання за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, а також положення ст. 65 КК України, немає. Така обставина, як наявність в ОСОБА_5 на утриманні неповнолітньої дитини, вже існувала на момент вчинення ним протиправного діяння, однак не вплинула і не забезпечила його належної поведінки, не слугувала стримуючим фактором під час вчинення умисного кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази відеозаписи слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 3901 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного покарання покаранням, призначеним вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2024 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 58 КВК України обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.
Речові докази відеозаписи залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: