Справа № 461/2146/25
Провадження № 1-в/461/40/25
У Х В А Л А

Іменем України

27.03.2025 року. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ,

та засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року у справі №11-А-8542010 строк попереднього ув`язнення з 03.10.2008 року по 03.12.2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення терміном на 9 років 6 місяців, з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.12.2010 року, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року залишено без змін. 31.12.2015 року на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2015 року ОСОБА_4 було звільнено умовно достроково на 2 роки 3 місяці 10 днів. Вироком Сихівського районного суду м.Львова, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року у справі №456/2711/18 обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покрання призначено у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком і покарання, призначеного згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020 року у справі №464/5539/19, з врахуванням а.1 ч.1 ст. 72 КК України призначено за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 4 міясці. На підставі с.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.03.2024 року, вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року щодо ОСОБА_4 , в частині його засудження за ч.1 ст. 353 КК України скасовано. Звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 353 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження у цій частині закрито на підставі п п.1 ч.2 ст. 284 КПк України. Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.07.20236 року щодо ОСОБА_4 змінено, виключено з резолютичвної частини вироку посилання на ч.1 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі. На пісдтаві ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за уим вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020 року, з урахуванням п.1 ч.1 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень визначено остаточне покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, згідно з вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року та за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Сторона захисту просить зарахувати строк перебування засудженого у слдічому ізоляторі в межах кримінального провадження, у якому ОСОБА_4 було засуджено вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 та за яким він зараз відбуває покарання. Адвокат зазначає, що з урахуванням положень про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, невідбута частина покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року становить 1 місяць, що має прямий вплив на строк умовно дострокового звільнення. Який також становить 1 місяць. Таким чином, вчвинені після 2016 року кримінальні правопорушення не вважатимусться такими, що вчинені під час умовно дострокового звільнення, а призначення покарання за вказаним вироком є необгрнутованими. Просить клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення терміном на 9 років 6 місяців, з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.12.2010 року, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року залишено без змін.

31.12.2015 року на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2015 року ОСОБА_4 було звільнено умовно достроково на 2 роки 3 місяці 10 днів. Вироком Сихівського районного суду м.Львова, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року у справі №456/2711/18 обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покрання призначено у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком і покарання, призначеного згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020 року у справі №464/5539/19, з врахуванням а.1 ч.1 ст. 72 КК України призначено за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 4 міясці. На підставі с.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.03.2024 року, вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року щодо ОСОБА_4 , в частині його засудження за ч.1 ст. 353 КК України скасовано. Звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 353 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження у цій частині закрито на підставі п п.1 ч.2 ст. 284 КПк України.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.07.20236 року щодо ОСОБА_4 змінено, виключено з резолютичвної частини вироку посилання на ч.1 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за уим вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020 року, з урахуванням п.1 ч.1 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень визначено остаточне покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, згідно з вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року та за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст.72 КПК України (зі змінами в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, набрав чинності 24.12.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

18.05.2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон №2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21.06.2017 року. Даним Законом ч.5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції : «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Відповідно до позиції, викладеної уп.107постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), зазначено, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 року за вих. № 223 20/0/4 16 незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).

Суд не бере до уваги, доводи клопотання ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , оскільки такі вже були вже предметом дослідження Стрийського міськрайонного суду Львівської області, яким 18.02.2025 винесено вирок, яким заяву адвоката ОСОБА_5 про перегляд вироку від 27.03.2023 Стрийського міськрайонного суду Львівської області задоволено частково, скасовано вирок від 27.03.2023 за нововиявленими обставинами в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.02.2025 ще не набрав законної сили, оскільки є предметом перегляду апеляційної інстанції.

Також ухвалою Пустомитівського районного суду від 03.02.2025 ОСОБА_4 етаповано з ДУ «Катеринівська ВК №46» до ДУ «Львівська УВП №19» до закінчення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст. 204, ч.1 ст. 204, ч.1 ст.199 КК України.

Тому у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 слід відмовити за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 31.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1