Справа № 464/8212/24
пр.№ 1-кп/464/137/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000995 від 02.11.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 01.11.2024 близько 20:00 год, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, намагався викрасти дитячу коляску торгової марки «Roan», модель «Bass Next», що належить потерпілому ОСОБА_6 , однак, під час виходу з під`їзду із вищевказаним майном ОСОБА_3 був помічений мешканцями будинку, які зупинили останнього, внаслідок чого, він не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі. Таким чином, ОСОБА_3 намагався заподіяти потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4 019,17 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Додатково зазначив, що, перебуваючи на пр.Червоної Калини у м.Львові, в одному з під`їздів на першому поверсі він побачив коляску. Через скрутне матеріальне становище, з метою подальшого продажу, він вирішив викрасти дану коляску. Проте, коли вже віз коляску по вулиці, його зупинили сусіди потерпілого та викликали поліцію. Розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Від потерпілого ОСОБА_6 04.12.2024 надійшла заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у його відсутності.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надала вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, непрацевлаштований, раніше не судимий, має присвоєну другу групу інвалідності, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває, перебуває на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з червня 2020 року з приводу розладів психіки та поведінки, внаслідок вживання алкоголю.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1688 від 26.11.2024, на час проведення експертизи ОСОБА_3 тяжким психічним розладом не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, сидром залежності на органічному рівні, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_3 також тяжким психічним розладом не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Сихівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 від 31.12.2024, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 також середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

За положенням ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги наведені обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 2 387 грн 70 коп.

Речові докази:

-диск із відеозаписами з під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 за 01.11.2024, який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких;

-дитячу коляску торгової марки «Roan», модель «Bass Next», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у власності останнього.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_8