САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/816/25
1-кс/206/226/25
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2025 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Луганській області капітан поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луганськ Луганської області, громадянина України, який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, т.зв. «слідчого Міністерства державної безпеки «ЛНР»»

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2025 року клопотання старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Луганській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Луганського обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи призначеним на посаду т.зв. «слідчого Міністерства державної безпеки «ЛНР»» (мовою оригіналу «следователь Министерства государственной безопасности «ЛНР»»), виконував посадові обов`язки, керуючись при цьому псевдо кримінальним та кримінально-процесуальним кодексами «ЛНР», і перебував на тимчасово окупованій військовослужбовцями ЗС РФ території м. Луганська.

В цей час громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи цивільною особою, одягненою в цивільний одяг, яка у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебувала, жодної зброї не мала, участі в бойових діях не брала, до таких дій не готувалась та в листопаді 2016 року знаходилась на окупованій військовослужбовцями ЗС РФ території м. Луганська Луганської області.

Так, 17.11.2016 близько 17.00 год. п`ять невстановлених військовослужбовців російських окупаційних військ у м. Луганськ затримали ОСОБА_7 та привезли у приміщення колишньої адміністративної будівлі ГУМВС України в Луганській області за адресою: Луганська область, місто Луганськ, вул. Луначарського, буд. 38, де потерпілу упродовж 5 годин допитували двоє осіб.

У подальшому, ближче до вечора 18.11.2016, невстановлені військовослужбовці російських окупаційних військ доставили ОСОБА_7 до Артемівського районного суду м. Луганськ, де їй обрали запобіжний захід тримання під вартою строком на 30 діб.

В ніч з 18 на 19.11.2016 потерпілу ОСОБА_7 невстановлені особи російських окупаційних військ доставили у ізолятор тимчасового утримання в Кам`янобрідському районі м. Луганська, в якому вона провела близько двох тижнів.

20.11.2016 у ранковий час (більш точну дату та час встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе) до потерпілої ОСОБА_7 , яка перебувала у приміщенні вищезазначеного ізолятора тимчасового тримання, прийшов т.зв «слідчий Міністерства державної безпеки «ЛНР»» (далі «слідчий МДБ «ЛНР») з позивним « ОСОБА_8 », який є громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З ОСОБА_4 ОСОБА_7 познайомилась вперше саме 20.11.2016, та який у період з листопада 2016 по початок квітня 2017 року неодноразово допитував потерпілу на предмет її співпраці із військовослужбовцями ЗСУ, при цьому шантажуючи своїми можливостями посприяти в тому, що малолітню дитину потерпілої заберуть до дитячого будинку і вона її більше не побачить.

У подальшому, приблизно у березні на початку квітня 2017 року (більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), будучи утримуваною у приміщенні МДБ «ЛНР», що за адресою: Луганська область, місто Луганськ, вул. Радянська, буд. 79, двоє невстановлених осіб у військовій формі та масках на обличчі, із застосуванням засобів обмеження рухомості кайданків, надягли потерпілій мішок на голову та примусово супроводили її до кабінету, де не знімаючи мішок з голови, із застосуванням других кайданок пристебнули ОСОБА_7 до стільця та покинули кабінет.

Перебуваючи фактично позбавленою можливості спостерігати, що відбувається навколо та не маючи фізичної можливості рухатись через надягнені на неї кайданки, потерпіла ОСОБА_7 відчула, як невстановлена особа чоловічої статі, реалізуючи свій злочинній умисел, направлений на здійснення насильства над особистістю, наругою над людською гідністю, а також сексуального насильства відносно особи жіночої статі, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, всупереч волі потерпілої, використовуючи перевагу у своїй фізичній силі, почав здійснювати певні погладжування та рухи по її тілу у області грудей та нижче поясу, після чого із застосуванням сили, скориставшись тим, що потерпіла не має фізичної можливості рухатись та здійснити відсіч, розстебнув куртку, підняв кофту разом із білизною, опустив з потерпілої штани та спідню білизну, в порушення статей 27, 32 ЖК (IV) 75 (2) (а, b), 76 ДП І, без добровільної згоди ОСОБА_7 , перебуваючи позаду неї, умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням власних геніталій, тим самим вчинив зґвалтування потерпілої.

Майже одразу, після завершення статевого акту, з потерпілої ОСОБА_7 було знято мішок з голови, та вона отримала можливість побачити особу, яка вчинила відносно неї протиправні дії сексуального характеру, тобто т.зв. «слідчого МДБ «ЛНР»» ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями порушив вимоги ст. ст. 27, 32 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. ст. 75 (2) (а, b), 76 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року, які полягали у зґвалтуванні цивільної особи.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №216 (7876) від 24.10.2024 яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 24.10.2024, за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidmlennya-pro-pidozru-rogovenku-ss-ta-povistka-pro-viklik-ob-1100-2024, опубліковано відповідно повідомлення про підозру та повістку про виклик особи ОСОБА_4 на 28.10.2024 - 11:00, 29.10.2024 - 11:00, 30.10.2024 - 11:00 за зазначеною в повістці адресою у кримінальному провадженні № 0000044 від 10.02.2018 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Таким чином, 24.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, а саме в жорстокому поводженні з цивільним населенням.

У подальшому матеріали стосовно ОСОБА_4 31.10.2024 з кримінального провадження № 0000044 від 10.02.2018 виділено в окреме кримінальне провадження за № 0002103.

Жодного разу на вказані дати та час ОСОБА_4 до слідчого відділу не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, крім того наявні відомості про перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території Луганської області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду публікацій на сторінках Інтернет (Берклійський Протокол) та іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину, може спонукати його залишити місце перебування та виїхати за межі України або переховуватися на тимчасово окупованій території (санкція ч. 1 ст. 438 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років).

Також те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що він жодного разу не з`явився і не повідомив про причини неявки до прокурора та органу досудового розслідування на неодноразові виклики для проведення з ним процесуальних дій.

Також, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження, визначеного ст.2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і подальшого судового розгляду з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоби до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В ході досудового розслідування існує необхідність проведення комплексу слідчих дій, спрямованих на відшукання доказів вини підозрюваного та встановлення обставин, які мають значення, тому існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_4 будь-яку із речей чи документів так званого «Міністерства державної безпеки «ЛНР»», створеного на тимчасово окупованій території Луганської області, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілої, анкетні дані та фактичне місце мешкання її батьків, які на даний момент вимушено проживають на тимчасово окупованій території м. Луганська Луганської області разом із малолітньою дитиною потерпілої - існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з боку підозрюваного незаконно впливати в майбутньому на учасників у цьому ж кримінальному провадженні.

Також, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином та ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 продовжує обіймати посаду слідчого у незаконно створеному так званому «Міністерстві державної безпеки ЛНР», розташованого на тимчасово окупованій території Луганської області та фактично продовжує здійснювати розслідування кримінальних справ, у тому числі стосовно громадян України, які вимушено залишились на тимчасово окупованих територіях Луганської області.

Враховуючи факт переховування ОСОБА_4 від слідства, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, а також дані про особу підозрюваного, є підстави вважати, що запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий просить суд обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Луганській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0002103 від 31.10.2024 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.438 КК України.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією території Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №216 (7876) від 24.10.2024 яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 24.10.2024, за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-rogovenku-ss-ta-povistka-pro-viklik-ob-1100-2024, опубліковано відповідно повідомлення про підозру та повістку про виклик особи ОСОБА_4 на 28.10.2024 - 11:00, 29.10.2024 - 11:00, 30.10.2024 - 11:00 за зазначеною в повістці адресою у кримінальному провадженні № 0000044 від 10.02.2018 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

24.10.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, а саме в жорстокому поводженні з цивільним населенням.

У подальшому матеріали стосовно ОСОБА_4 31.10.2024 з кримінального провадження № 0000044 від 10.02.2018 виділено в окреме кримінальне провадження за № 0002103.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до абзаців 7, 8 ч. 4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Також відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч.6 ст.193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п.5 ч.1 ст.176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі від 8 років до 12 років, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про це свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Також ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що він жодного разу не з`явився і не повідомив про причини неявки до прокурора та органу досудового розслідування на неодноразові виклики для проведення з ним процесуальних дій. Існує достатньо є підстав вважати, що ОСОБА_4 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження, визначеного ст.2 КПК України. Разом з тим, ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілої, анкетні дані та фактичне місце мешкання її батьків, які на даний момент вимушено проживають на тимчасово окупованій території м. Луганська Луганської області разом із малолітньою дитиною потерпілої, ОСОБА_4 може незаконно впливати в майбутньому на учасників у цьому ж кримінальному провадженні. Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він продовжує обіймати посаду слідчого у незаконно створеному так званому «Міністерстві державної безпеки ЛНР», розташованого на тимчасово окупованій території Луганської області та фактично продовжує здійснювати розслідування кримінальних справ, у тому числі стосовно громадян України, які вимушено залишились на тимчасово окупованих територіях Луганської області. ОСОБА_4 може вчинити дії пов`язані із можливістю знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У зв`язку з встановленим обставинами, суд приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Луганській області капітан поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0002103, у разі затримання ОСОБА_4 , у строк не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або заміну його на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1