Єдиний унікальний номер 728/2295/24
номер провадження № 1-кп/728/160/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження №0000094 від 09.08.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Бахмач Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, раніше судимого:

15.02.2024 Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.190 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. (не сплачено 5583.00 грн.),-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.02.2024 засуджено за ч.1 ст.190, ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500.00 грн. Копію вироку після його проголошення негайно вручено засудженому ОСОБА_5 та роз`яснено про необхідність сплати штрафу в місячний термін після набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 17.03.2024.

На підставі розпорядження Бахмацького районного суду про виконання судового рішення, що набрало законної сили від 17.03.2024 ОСОБА_5 22.03.2024 поставлено на облік в Ніжинському РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області як засудженого до покарання у виді штрафу. Цього ж дня засудженому ОСОБА_5 направлено виклик до органу пробації з повідомленням про необхідність сплати штрафу в місячний строк після набрання вироком законної сили. 09.04.2024 ОСОБА_5 попереджено про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді штрафу. Однак, ОСОБА_5 , маючи реальну можливість сплатити штраф, керуючись умислом на ухилення від його сплати, у місячний термін після набрання вироком законної сили штраф не сплатив, чим ухилився від покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

За поданням Ніжинського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.04.2024 засудженому ОСОБА_5 виплату штрафу розстрочено строком на п`ять місяців із щомісячним платежем у розмірі 1416.67 грн., про що 08.05.2024 засудженому ОСОБА_5 направлено повідомлення, у якому роз`яснено порядок сплати розстроченої суми штрафу та попереджено про відповідальність за ухилення від сплати штрафу. Засудженим ОСОБА_5 30.04.2024 здійснено оплату частини штрафу з розтрочкою в сумі 1500.00 грн. та 17.05.2024 в сумі 1417.00 грн. Проте, упродовж визначеного судом строку ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку в УСЗН Ніжинської міської ради та отримуючи виплати відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю», умисно штраф не сплатив, мотивуючи небажанням відбувати покарання у виді штрафу у зв`язку з малим розміром виплат.

Під час перебування на обліку у Ніжинському РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області», з 20.05.2024 ОСОБА_5 до органу пробації за викликами не з`являвся, документи про сплату штрафу не надавав та отримуючи соціальні виплати відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю», маючи з 20.05.2024 реальну можливість сплатити призначену судом суму штрафу, продовжив ухилятися від покарання у виді штрафу. Станом на 09.09.2024 і на час розгляду справи судом сума не сплаченого ОСОБА_5 штрафу становить 5583.00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю і пояснив, що дійсно він за вчинення кримінального правопорушення був засуджений до покарання у виді штрафу в сумі 8500.00 грн. та був поставлений на облік до органу з питань пробації, однак вказаний штраф він не сплатив, оскільки не мав такого бажання; у подальшому сума штрафу була розстрочена судом на декілька місяців рівними частинами, однак і після цього він штрафу не сплатив, хоча має дохід у виді пенсії по інвалідності.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що його винуватість у пред`явленому обвинуваченні, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від сплати штрафу, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України і його дії кваліфіковані правильно.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа, ОСОБА_5 за місцем проживання негативних характеристик не має, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, не працює, має ІІ групу інвалідності, раніше судимий, на час розгляду даної справи повністю не відбув покарання за попереднім вироком у виді штрафу, несплачена сума якого становить 5583.00 грн.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

При цьому, суд не вбачає у даному випадку щирого каяття, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , яка вказана у обвинувальному акті, оскільки останній, хоча і визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, однак у скоєному не розкаявся, висновків для себе не зробив і маючи можливість сплатити вищевказану суму штрафу, станом на час розгляду даної справи, навіть частково цього не зробив, що вказує на відсутність будь-яких ознак каяття.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 доцільно призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України.

Разом з тим, оскільки штраф, призначений як покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.02.2024 повністю не сплачений, тому ОСОБА_5 вважається таким що повністю не відбув покарання за попереднім вироком.

Згідно з положеннями ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ст.71, ч.3. ст.72 КК України, у разі призначення покарання, яке згідно ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд призначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання. Вказані висновки узгоджуються з положеннями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Таким чином ОСОБА_5 слід остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом складання покарань, приєднавши до покарання у виді пробаційного нагляду за цим вироком повністю несплачену частину штрафу в сумі 5583.00 грн. за вироком Бахмацького районного суду від 15.02.2024, ухваливши на підставі ч.3 ст.72 КК України про самостійне виконання вироку в частині сплати штрафу, оскільки, дане покарання складанню з іншими видами покарань не підлягає та виконується самостійно.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у справі не заявлявся. Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.02.2024 та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України, та штрафу в сумі 5583 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок у відношенні ОСОБА_5 в частині сплати штрафу в сумі 5583 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп. виконувати самостійно.

Початок строку покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_5 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_5 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1