Справа № 686/9879/25
Провадження № 1-кс/686/3821/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000547,

УСТАНОВИЛА:

15.04.2025 старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим із прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мотоцикл «Musstang MT1225-2», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_2 , із забороною відчуження, із метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

У обґрунтування клопотання указав, що слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 03.04.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

09 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція ч.3 ст. 368 КК України КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до реєстраційних карток транспортного засобу установлено, що у власності ОСОБА_5 є мотоцикл «Musstang MT1225-2», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_2 , які, на переконання слідчого, слід арештувати із метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий у судове засідання не з`явився, у клопотанні міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора. Клопотання підтримує у повному обсязі.

Окрім того, у клопотанні слідчого міститься прохання про розгляд клопотання без участі власника майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, для запобігання спробам відчуження указаного майна або вжиття підозрюваним інших заходів, які можуть зашкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідча суддя уважає зв доцільне проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна та його захисника.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

08.04.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09 квітня 2025 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_5 повинен був поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, а також вимог ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Так, ОСОБА_5 , будучи стрільцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив незаконно збагатитися шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від військовозобов`язаного за позитивне вирішення питання щодо незаконного зняття останнього з розшуку у електронній системі «Оберіг» та ІПНП «АРМОР» по категорії «ухилянт».

Зокрема, 03.04.2025, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, вирішив висунути незаконну вимогу ОСОБА_6 у передачі йому неправомірної вимоги задля позитивного вирішення питання щодо незаконного зняття останнього з розшуку у електронній системі «Оберіг» та ІПНП «АРМОР» по категорії «ухилянт».

З метою реалізації свого злочинного наміру, цього ж дня, ОСОБА_5 , під час зустрічі з військовозобов`язаним ОСОБА_6 , висунув останньому вимогу щодо необхідності передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 4500 доларів США задля позитивного вирішення питання щодо незаконного зняття останнього з розшуку у електронній системі «Оберіг» та ІПНП «АРМОР» по категорії «ухилянт».

Побоюючись негативних наслідків для себе, ОСОБА_6 вимушено погодився на вимогу ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про необхідність надання неправомірної вигоди в найкоротший термін.

Надалі, 08.04.2025 близько 12:00 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи на літньому майданчику кав`ярні «Єнот», що по вул. Шевченка, 31 в м. Хмельницькому під час зустрічі із ОСОБА_6 , повторно висунув останньому вимогу щодо необхідності передачі йому неправомірної вигоди, в розмірі 5000 доларів США задля позитивного вирішення питання щодо незаконного зняття останнього з розшуку у електронній системі «Оберіг» та ІПНП «АРМОР» по категорії «ухилянт» при цьому повідомивши, що ОСОБА_6 не потрібно буде з`являтись в ТЦК та СП.

Побоюючись негативних наслідків для себе, ОСОБА_6 вимушено погодився на вимогу ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що йому потрібно поїхати взяти необхідні кошти на що останній погодився та повідомив, що буде очікувати його на вказаному місці.

В подальшому, 08.04.2025, близько 13 години ОСОБА_6 повернувся до кав`ярні «Єнот», що по вул. Шевченко, 31 та сівши у салон автомобіля «HyundaiTucson» д.н.з. НОМЕР_3 , передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 5000 доларів США, що відповідно до курсу гривні затвердженого Національним банком України станом на 09.04.2025 становить 205 870 гривень 00 копійок задля позитивного вирішення питання щодо незаконного зняття ОСОБА_6 з розшуку у електронній системі «Оберіг» та ІПНП «АРМОР» по категорії «ухилянт»».

Згідно довідок з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» слідчою суддею установлено, що мотоцикл «Musstang MT125-2», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_2 належать на праві власності ОСОБА_5 .

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Зважаючи на те, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки надано докази, що мотоцикл «Musstang MT1225-2», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_2 , належать йому на праві власності, останній набув статусу підозрюваного, оскільки 09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна, а тому із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання про арешт підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню.

А тому клопотання слідчого є обґрунтованим.

Приходячи до такого висновку, слідча суддя ураховує і те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не установлено.

Із урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, ураховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження на: мотоцикл «Musstang MT125-2», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_2 , проте із залишенням правомочності користування та розпорядження означеним майном.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчої судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Задовольнити клопотання.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження на: мотоцикл «Musstang MT125-2», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали доручити старшому слідчому в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя