Справа № 522/5718/25
Провадження № 1-«кс»/522/2253/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000193 від 23.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 258 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Так, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000193 від 23.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.03.2025, приблизно о 17:45 год., невстановлена особа жіночої статі, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, занесла до адміністративної будівлі ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, м. Біляївка, вул. Успенська, 2, пакет, в якому знаходився вибуховий пристрій невідомої конструкції, після чого в адміністративній будівлі стався вибух, що призвів до заподіяння значної майнової шкоди та інших тяжких наслідків, а саме: внаслідок вибуху постраждали троє працівників поліції (отримали поранення, попередньо аккуботравми та легкі осколкові поранення); вказана невстановлена жінка отримала важкі поранення (ампутовані 2 нижні кінцівки, численні термічні опіки); зруйновано приміщення чергової частини ОРУП №2 ГУНП в Одеській області та вхід в адміністративну будівлю.

За матеріалами кримінального провадження, згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України)

№ 65/5/20/т/9-1200 від 18.03.2025, яка надійшла з ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до здійснення вибуху за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 та може зберігати предмети, які можуть мати значення для досудового розслідування: мобільні телефони, флеш накопичувачі, засоби для збору вибухівки та інші предмети, які можуть мати значення для досудового розслідування. Будівля за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_6 .

У зв`язку з викладеними обставинами, 28.03.2025, у період з 14-47 год. до 18-23 год., у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням майна, яке може бути визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 проведено обшук нерухомого майна яке належить ОСОБА_6 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено:

1. дві скляні пляшки синього кольору з маркуванням «Ацетон»;

2. одна полімерна пляшка прозора з маркуванням «Електроліт 70грн;

3. одна полімерна пляшка білого кольору з маркуванням «розчин універсальний»;

4. Три полімерні пляшки з речовиною білого кольору з маркуванням «Vanish»

5. металевий корпус вогнегасника червоного кольору в середині якого знаходиться біла речовина, а ззовні до корпусу вогнегасника приклеєні металеві гайки за допомогою клейкої речовини сріблого кольору горловина якого заклеєна;

6. мобільний телефон чорного кольору марки «Ergo» з зеленою клейкою стрічкою срібного кольору, з динаміку якого якого виведено 2 дроти чорного та червоного кольору;

7. акумулятор від мобільного телефону з маркуванням «модель r181» ;

8. чотири електроспалахувачі з дротами помаранчевого кольору та на трьох з яких наявні ковпачки червоного кольору;

9. мобільний телефон без акумулятору з маркуванням «SIGMA mobile» s/n НОМЕР_1 без сім-картки; з дротами білого та червоного;

10. кришка від мобільного телефону з маркуванням «400»

11.скретч-картка з сім-карткою номером мобільного телефону

НОМЕР_2 ;

12. скретч-картка з сім-карткою номером мобільного телефону

НОМЕР_3 ;

13. скретч-картка від сім картки з номером телефону НОМЕР_4 ;

14. стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером телефону НОМЕР_5 ;

15. стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером телефону НОМЕР_6 ;

16. паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_7 від 03.01.2024;

17. картка платника податків ОСОБА_5 № НОМЕР_8 ;

18. довідка про звільнення № 13859, на 1 арк.

19. довідка про внесення відомостей до демографічного реєстру № 1;

20. договір оренди від 07.11.2024, на 1 арк.;

21. мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_9 ; IMEI НОМЕР_10 з сім-карткою лайф-селл НОМЕР_11 ;

22. планшет «Realme» IMEI: НОМЕР_12 IMEI: НОМЕР_13 з сім карткою лайфселл НОМЕР_4 ;

23. кросівки чорного кольору «baasploa».

Таким чином, вищевказані предмети і документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані, самостійно і в сукупності, як докази вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор до суду не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримаєта просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Проти задоволення клопотання не заперечує.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого, прокурора та власника майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим в клопотанні конкретно вказаний перелік майна, на яке належить накласти арешт, а також до нього додані документи, якими він обґрунтовує його доводи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 98, 131,170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку нерухомого майна яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який було проведено старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 28.03.2025, у період з 14-47 год. до 18-23 год., в ході якого вилучено предмети і документи, які мають значення для досудового розслідування, а саме на:

1. дві скляні пляшки синього кольору з маркуванням «Ацетон»;

2. одна полімерна пляшка прозора з маркуванням «Електроліт 70грн;

3. одна полімерна пляшка білого кольору з маркуванням «розчин універсальний»;

4. Три полімерні пляшки з речовиною білого кольору з маркуванням «Vanish», на 1 арк.;

5. металевий корпус вогнегасника червоного кольору в середині якого знаходиться біла речовина, а ззовні до корпусу вогнегасника приклеєні металеві гайки за допомогою клейкої речовини сріблого кольору горловина якого заклеєна;

6. мобільний телефон чорного кольору марки «Ergo» з зеленою клейкою стрічкою срібного кольору, з динаміку якого якого виведено 2 дроти чорного та червоного кольору;

7. акумулятор від мобільного телефону з маркуванням «модель r181» ;

8. чотири електроспалахувачі з дротами помаранчевого кольору та на трьох з яких наявні ковпачки червоного кольору;

9. мобільний телефон без акумулятору з маркуванням «SIGMA mobile» s/n НОМЕР_1 без сім-картки; з дротами білого та червоного;

10. кришка від мобільного телефону з маркуванням «400»

11.скретч-картка з сім-карткою номером мобільного телефону

НОМЕР_2 ;

12. скретч-картка з сім-карткою номером мобільного телефону

НОМЕР_3 ;

13. скретч-картка від сім картки з номером телефону НОМЕР_4 ;

14. стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером телефону НОМЕР_5 ;

15. стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером телефону НОМЕР_6 ;

16. паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_7 від 03.01.2024;

17. картка платника податків ОСОБА_5 № НОМЕР_8 ;

18. довідка про звільнення № 13859, на 1 арк.

19. довідка про внесення відомостей до демографічного реєстру № 1;

20. договір оренди від 07.11.2024, на 1 арк.;

21.мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_9 ; IMEI НОМЕР_10 з сім-карткою лайф-селл НОМЕР_11 ;

22. планшет «Realme» IMEI: НОМЕР_12 IMEI: НОМЕР_13 з сім карткою лайфселл НОМЕР_4 ;

23. кросівки чорного кольору «baasploa».

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: