КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2205/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 , який є захисником та діє в інтересах ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000034, на повідомлення про підозру від 04.10.2024 за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу захисника, скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 04.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.08.2023.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає про те, що повідомлення ОСОБА_8 про підозру від 04.10.2024 здійснено без дотримання порядку передбаченого кримінальним процесуальним законом, зокрема ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, а відтак ОСОБА_8 не набув процесуального статусу у кримінальному провадженні, визначеного ст. 42 КПК України.

Твердження органу досудового розслідування про невстановлення місцеперебування ОСОБА_8 є, на думку захисника, неправдивими, оскільки орган досудового розслідування належним чином було проінформовано щодо проживання ОСОБА_8 з грудня 2023 року в Республіці Австрія, де останній отримав статус біженця і знаходиться під тимчасовим прихистком, що підтверджується отриманою ним посвідкою на проживання.

Більше того, з 25.02.2025 ОСОБА_8 перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України в Республіці Австрія строком до 25.02.2026, що підтверджується довідкою про перебування на консульському обліку та відміткою проставленою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Таким чином, як мінімум з жовтня 2024 року як уповноваженим детективам БЕБ, так і прокурорам ОГП, було достеменно відомо щодо постійного місця проживання ОСОБА_8 за кордоном, а також всі контактні дані для належної комунікації.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000034 від 11.08.2023.

04.10.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України

24.12.2024 до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_9 , який є захисником та діє в інтересах ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000034, на повідомлення про підозру від 04 жовтня 2024 року за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року у задоволенні вказаної скарги захисника було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування оголошеної ОСОБА_8 підозри від 04.10.2024 у кримінальному провадженні №0000034 від 11.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000034 містить відомості паро дату реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 11.08.2023. Також Витяг містить інформацію про 64 епізоди кримінальних правопорушень, з яких за 3 (трьома) епізодами ОСОБА_8 повідомлено про підозру, а саме за ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

З матеріалів скарги вбачається, що підставою для повідомлення про підозру у цьому випадку був пункт 3 частини 1 статті 276 КПК України. Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч.1 ст. 278 КПК України).

Норми КПК України вказують на те, що особу 1) мають повідомити про підозру (і, якщо вона проживає за кордоном, повідомлення має бути вручене згідно з міжнародним договором про правову допомогу), або 2) мають бути вжиті заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (це можливо якщо повідомлення про підозру не вручено особі внаслідок невстановлення місцезнаходження особи). В свою чергу, повістка про виклик особи (повідомлення), яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч. 7 ст. 135 КПК України).

Встановлено, що орган досудового розслідування надіслав на адресу останнього відомого місця проживання ОСОБА_8 повідомлення про підозру, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а також на останнє відоме місце проживання його дружини за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане підтверджується рекомендованими повідомленнями про направлення.

Окрім того, повідомлення про підозру скероване на електронну пошту ОСОБА_8 .

Поряд з цим з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_8 виїхав за межі України та з грудня 2023 року постійно проживає в Республіці Австрія.

Під час проведення судового засідання в суді першої інстанції сторона обвинувачення стверджувала, що органу досудового розслідування не було відомо адреси перебування за межами України підозрюваного. Підозрюваний не повідомляв орган досудового розслідування про місце перебування, натомість, згідно відповіді з СБ України від 03.10.2024 № 8/2/1-14304 ОСОБА_8 18 січня 2022 року прибув до України через ПП Бориспіль, наступних офіційних перетинів держаного кордону не зафіксовано.

За таких обставин заслуговують на увагу доводи слідчого судді відносно того, що органу досудового розслідування, станом на момент складення повідомлення про підозру ОСОБА_8 , не було відомо про його місцезнаходження за кордоном, а тому єдиним способом для повідомлення про підозру є спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

У Главі 11 КПК України визначено порядок вручення повідомлень. Зокрема, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою; у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 1, 2 ст. 135 КПК України).

Аналіз положень законодавства не дає підстав вважати, що орган досудового розслідування не повідомив про підозру ОСОБА_8 у порядку, передбаченому КПК України, так як формулювання закону передбачає лише вжиття заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Враховуючи те, що місце перебування ОСОБА_8 не встановлено, у зв`язку з активним переховуванням останнього від слідства, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру в день його складання 04.10.2024 таке повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 111, ст. 135 КПК України направлено ОСОБА_8 у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

При таких обставинах обраний детективом спосіб повідомлення підозрюваного про підозру є належним способом повідомлення.

Відтак доводи сторони захисту, що підозрюваний повідомляв а детектив достовірно знав адресу підозрюваного за кордоном та викликав його не в спосіб, передбачений ст. 135 КПК України є недоведеними.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_8 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення, оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 26, 303, 304, 309, 376, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 , який є захисником та діє в інтересах ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000034, на повідомлення про підозру від 04.10.2024 за ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4