Справа № 950/3870/24
Провадження № 1-кп/950/351/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин кримінальне провадження № 0000232 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка м. Суми; громадянка України; освіта вища; незаміжня, має на утриманні малолітню дитину; зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлено, що реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння коштами з державного бюджету, що нараховуються у вигляді допомоги внутрішньо переміщеними особам, ОСОБА_3 24.06.2024 особисто прибула до управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області, яке розташоване за адресою: Сумська область, Сумський район, м. Лебедин, вул. Сумська, 12, де подала заяву про взяття її дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її особисто на облік як внутрішньо переміщених осіб та призначення соціальної допомоги переміщеним особам на проживання, вказавши при цьому недостовірну інформацію про зміну їх постійного місця проживання, зазначивши при цьому адресу нового місця проживання: АДРЕСА_2 .

Разом з тим ОСОБА_3 , на час подання заяви, тобто 24.06.2024, достовірно знала і усвідомлювала, що вона та її дитина не є внутрішньо переміщеними особами, оскільки фактично разом з дитиною постійно проживала та до липня 2024 року продовжувала проживати за адресою: АДРЕСА_1 , та вимушено не залишала місця свого постійного проживання.

Допомога на проживання ОСОБА_3 призначена рішенням управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради від 24.06.2024 на період з 01.07.2024 в розмірі 5000 грн. щомісяця, а саме: 2000,00 грн. на заявницю та 3000,00 грн. на її дитину.

В результаті вчинення вищевказаних протиправних дій, на банківський рахунок ОСОБА_3 відкритий в АТ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , номер якого остання надала під час оформлення статусу «внутрішньо переміщеної особи», в період часу з 24.06.2024 по липень 2024 року зараховано грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., якими в подальшому ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про її звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням завданої шкоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила про наявність підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. Представник потерпілого проти закриття кримінального провадження не заперечувала, зазначила, що дійсно сума збитків відшкодована у повному обсязі.

Заслухавши учасників судового провадження, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Як встановлено судом, обвинувачена до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, вперше вчинила кримінальний проступок, примирилась із потерпілим та відшкодувала завдану шкоду у повному обсязі в сумі 10000,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

Керуючись ст. ст. 284, 285-288, 314, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням завданих збитків.

Кримінальне провадження № 0000232 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23.12.2024 о 09 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_7